325 
1897. Den omfatter altsaa godt og vel 4 aars lagttagelser. Dette 
er vistnok en for kort tid til, at man paa det indvundne materiale 
kan bygge nogen almengyldig dom; men der maa dog paa den anden 
side mindes om, at man i vandet har med et betydelig mindre for- 
anderligt stof at gjøre, end naar det gjælder luften. Vor korte iagt- 
tagelsesrække faar altsaa en forholdsvis større betydning som grundlag 
for en smule kundskab om havvandets temperaturforhold i Trondhjems 
nærhed. 
Naar man skal behandle havvandets temperatur, er det vivet af 
sig selv, at man sammenligner denne med luftens, for at finde holde- 
punkter for en dom. En saadan sammenligning har da forlængst 
lært menneskene den kjendsgjerning, at naar luften har sin største 
kjølighed, nærmer sig ogsaa tidspunktet for havvandets laveste tempe- 
ratur; men denne bliver aldrig saa lav som luftens temperatur, der 
paa grund af luftens mindre tæthed og langt større bevægelighed er 
underkastet store forandringer og har lettere for at naa yderlighederne. 
Er der tale om havet udenfor Norge, saa er det og at erindre, at 
indflydelsen af Golfstrømmens varme vand har stor betydning. Hvad 
den specifik norske sommer kan udrette for at hæve temperaturen i 
havet, det har den indtrængende Golfstrøm alt ført godt paa vei. 
Men end mere kan indflydelsen af denne varme havstrøm tænkes 
relativt at vokse, naar den gjennem det stadigt indstrømmende varme 
vand af temmelig konstant temperatur faar virke som modstand mod 
vinterluftens afkjølende evne. 
Trondhjemsfjorden er en arm af Det norske hav. Temperaturen 
i dette havs øvre vandlag, der uhindret af bundens aaser og rygge 
(Storeggen) flyder ind mod vort lands kyst, beherskes af Golfstrøm- 
mens varme. Gjennem den brede munding modtager hin fjord af 
havets opvarmede vandlag saa store masser, at afkjølingen heri dette 
Trondhjems andet hav kommer til at foregaa noget nær lige langsomt 
som ude i selve storhavet. Først indenfor Skarnsundet, der ved sin 
sneverhed og en noget ringere dybde hindrer det fornødne vandskifte 
mellem den ydre, større del af fjorden og den indre, samt mindre, del, 
Beitstadfjorden, faar afkjølingen tiden for sig saavidt, at tilfrysning 
foregaar, mens vinteren er paa det skarpeste, saa temmelig aarvist. 
De observationer over havvandets temperatur i den midtre del af 
Trondhjemsfjorden, hvilke har givet anledningen til nærværende linjer, 
synes mig interessante, fordi de paa en slaaende maade godtgjør 
