331 
instinkter, som er langt fra at være fuldkomne; men efterpaa viser 
erfaringen og moderen det tilrette. Naar det er født, er dets 
første indskydelse at komme sig paa benene, dets anden at patte. 
Men herved iagttager og skjelner det ikke saaledes som den nyud- 
klækkede fugl, som pikker op den føde, som passer for den; lammet 
ved ikke, hvad det skal patte. Det tager i munden, hvad der kom- 
mer i nærheden af det, i de fleste tilfælde en dot uld paa moderens 
hals, og denne fortsætter det med at suge paa i ubegrænset tid. 
Det er høist rimeligt, at det sterktlugtende sekret fra faarets yver 
oftest tilsidst lokker lammet i den retning; men har det ikke nogen 
som kan retlede det, vil det virkelig i mange tilfælde dø af hunger, 
da det ikke finder yveret. Jeg har ofte seet lam, mange timer efter 
fødselen, indskrænke sin opmerksomhed til den lettest tilgjængelige 
ulddot paa moderens hals eller forben, og jeg tror, at den lange tid, 
det tog dem at finde næringskilden, skrev sig fra en mangelfuld 
lugtesans.* 
Nu er der en vigtig fysiologisk lov, som først i den senere tid 
er blevet kjendt, og som har en stor betydning for det spørgsmaal, 
Mr. Hudson har reist. Det er den lov, at nervøse fænomener, som 
instinkt, reflekser og lignende, er langt mere konstante hos dyr end 
detaljer i hudens, musklernes og skelettets bygning. Naar vi ser, at 
alle vore husdyr, med undtagelse af faaret, uden vanskelighed kan 
vende tilbage til sin oprindelige uafhængige tilstand, tiltrods for 
mange tusen aars tæmning, hvorunder nødvendigvis de mange indvik- 
lede og fine instinkter, der er nødvendige for det vilde liv, ligger 
brak, gaar man nødig med paa den theori, at et naturligt instinkt er 
blevet slappet eller ødelagt under tæmningen. Det er paa forhaand 
langt sandsynligere, at den forandring, som har gjort en medfødt vane 
ubrugelig, er foregaaet, ikke i selve instinktet, men i nogle detaljer i 
legemsbygningen eller de ydre omgivelser. I det eksempel, Mr. Hud- 
son giver os, synes dette klart at være tilfældet. Vi maa nemlig 
huske paa, at i vild tilstand har faaret ikke ulddotter hængende paa 
siden eller under maven, og at derfor yveret med sine indbydende 
patter er det første, lammet faar fat i. OCivilisationen har gjort sau- 
ens ben kortere og derved blandet sig i naturens ordning mellem 
