BEN 
en saadan gjed med den største koldblodighed vise veien, og opmuntret 
ved dette eksempel vil de forskrækkede heste følge efter og saaledes 
undgaa ødelæggelse. Personlig kjender jeg ikke noget tilfælde, hvor 
dette har fundet sted, men det, at skikken er saa almindelig, tyder 
paa, at den sandsynligvis er grundet paa erfaring. Der synes at være 
noget ved en gjeds uforstyrrelige karakter, som indgyder andre dyr 
tiltro og respekt. Jeg har seet tilfælde, hvor slagtere har holdt 
gjeder for at lokke sine offere ind i slagtergaarde. Ialmindelighed 
bliver en okse, saasnart den lugter blod, mistænkelig og vægrer sig 
ved at gaa videre, men hvis en gjed gaar foran den, vil den rolig 
følge den til eksekutionstedet. Paa lignende maade bliver dertil specielt 
oplærte gjeder hyppig brugte paa de skibe, som bringer faar fra ud- 
landet. Paa lossepladsene ved Themsen bliver disse lokke-gjeder meget 
dygtige i sine forretninger. De gaar til alle dele af skibet, hvor der 
er faar indespærret og fører de sammenstimlede og forskrækkede 
passagerer fremover, under meget liden ledelse af deres eiere; og 
de fortsætter med dette, paa den mest methodiske maade, indtil hele 
skibet er tømt. 
Gjeden viser ikke blot mere initiativ og større uafhængighed end 
faaret, men den udfolder ogsaa mere ustadigbed. Dette tyder paa, 
at den, da den var 1 fri tilstand, maa have levet et liv, som bragte 
hyppige forandringer dens vaner, og at den maa have været for- 
beredt paa at støde paa uforudseede omstændigheder i stor maale- 
stok. Mr. Romanes anfører 1 sin bog ,Animal Intelligence" to 
eksempler paa intelligente manøvrer, som udførtes af gjeder, og som 
illustrerer de hjælpemidler, disse dyr i tilfælde maa tage sin tilflugt til: 
pI begge tilfælde mødtes to gjeder paa en klipperyg, med en 
afgrund paa hver side, og som var for smal til, at de kunde 
passere hinanden. Et af disse tilfælde fandt sted paa volden om 
Plymouth Citadel og blev iagttaget af mange mennesker; det andet 
fandt sted ved Ardenglas i Irland. Ved begge anledninger betrag- 
tede dyrene hinanden i nogen tid, som om de overveiede situationen 
og spekulerte paa, hvad der var bedst at gjøre i den ubehagelige 
stilling. I begge tilfælde knælede en af gjederne ned med stor for- 
sigtighed og hugede sig saa dybt ned, som den kunde, mens den 
anden spadserede over dens ryg. Denne manøvre af gjeder er ogsaa 
iagttaget af andre forfattere, og den er ikke saa utrolig, som den kunde 
22 
»Naturen* 
