340 
vedligeholde balancen. Hvad der giver saadan fuldendthed i udførelsen, 
er dens absolute tro paa sig selv, og den enestaaende precision, hvor- 
med enhver bevægelse bliver udført. Dens dømmekraft er saa fuld- 
endt, at den neppe nogengang gjør et feiltrin. 
Nødvendigheden har været den en streng læremester; for det er 
naturligvis let at indse, at naar den løber fra kant til kant langs en 
afgrund, vilde den mindste feiltagelse i udregningen enten af af- 
standen eller af den mængde muskelkraft, som skal udøves, straks 
vise sig skjæbnesvanger. 
Dette er en studiebranche inden naturhistorien, som har en sær- 
egen tiltrækning for mig, og som, jo mere jeg tænker paa den, fylder 
mig med beundring og forbauselse. Hvilken mathematiker gjeden 
vilde blive, hvis den blot kunde fortælle os den proces, ved hjælp af 
hvilken den udfører sine færdigheder! En senior Wrangler eller en 
Smith's præmietager vilde ikke være noget ved siden af den. Lad 
mig meget kortelig forsøge at udpege visse problemer, som den pleier 
at løse med absolut nøiagtighed ved et øiebliks eftertanke. Lad os 
tænke os, at en gjed, som følger en ny sti, maa tage et sprang, saa 
at den daler ned paa en top eller et smalt fremspringende klippestykke, 
som hænger over en eller anden afgrund. Først og fremst maa den 
udregne den afstand, som skal tilbagelægges, og naar den har fundert 
den, enten ved trigonometri eller ved en eller anden selvlavet methode, 
har den dernæst at udregne til en brøkdel af en unce, hvor stor driv- 
kraft der trænges for at drive dens legeme (den absolute vegt af 
dette maa tages med i beregningen) nøiagtig frem over afstanden og ikke 
en fjerdedel af en tomme længer. Endmere maa den tage med i 
beregningen, om det sted, som den skal naa, ligger høiere eller lavere 
end det sted, hvorfra den skal springe; og øiensynlig maa dens hjerne, 
naar den udsender sine bevægelsesimpulser til de talrig medvirkende 
muskler, paa forhaand regne ud og tildele hver sin del i arbeidet. I 
samme øieblik maa den ogsaa beregne den nøiagtige forholdsmængde 
af muskelkraft, som vil trænges i hvert af dens lemmer for at stoppe 
og balancere dens legeme paa dens nye og usikre fodfæste. Man 
behøver naturligvis neppe at gjøre opmerksom paa, at hele processen 
foregaar uden gjedens bevidsthed eller uden at naa noget, som man af 
høflighed vilde kalde dens aand. Men ikke destomindre er det klart, 
at beregningen gjøres paa en eller anden maade og fuldendes i rette 
