358 
at hensigten er at søge et passende opholdssted for vinteren, især før 
saadanne, der tilbringer sommeren ved vand. Det er især halvvoksne 
dyr, der først skal lægge eg næste sommer. Ellers ligger de ikke 
gjerne i vinterdvale uden som eg til næste aar, mens de, der har lagt 
eg, dør samme aar, 
Edderkopperne har 8 øine eller høist sjelden 10 eller kun 6. De 
sidder i 2 rader eller i 8, dog saaledes, at der ikke kan drages 
tydelig grænse mellem 2-radede og 3=radede, idet en række kan være 
krum; men hos dem med 3 rækker (jordedderkopper og springere) 
sidder de 2 ømme i bagerste række, meget langt tilbage, og den forreste 
række bestaar hos alle af 4 ømme (fig. 47—48). Alle øine er enkelte, 
ikke sammensatte og facetterede som hos insekter. Deres indbyrdes 
stilling er saa karakteristisk hos hver slegt, at man ofte af smaa 
Fig. 47. Panden med øine af Fig. 48. Panden med øine og 
jagtedderkoppen. kindbakker af springedderkoppen 
(seet forfra; 3—4 gange forst.). 
hudrester, naar øiehuden er bevaret, kan bestemme, hvad slags dyret 
har tilhørt (fig. 53, 54 og 55). 
Vore edderkopper kan bedst inddeles i 6 grupper. 
1. Kredsspinderne har de 4 forreste øine i en række nær til 
panderanden. Forbenene er længst og sterkt tornede. 
LI 
Teppespinderne forfærdiger de uregelmæssige, tætte, oftest 
horizontale net. 1lste øierække sidder et længere stykke fra 
panderoden, og som hos de foregaaende er gjerne forbenene længst, 
men alle er næsten eller ganske tornløse. De fleste er smaa. 
3. Krabbeedderkopperne har 2det benpar længst og de 2 
bagerste ofte meget korte. De kan ikke bøie benenes led mod 
hverandre og gaar som krabben til siden eller baglænds og spinder 
ikke fangnet (fig. 49). 
4. Rørspinderne danner vævede rør i vægge, stenrøser eller i 
jorden, der dog undertiden udad udvider sig til et lidet teppenet. 
