5368 
besteg fjeldet tra nordostsiden. Paa atstand havde jeg bemerket, at 
fjeldet var forsynet med en eiendommelig forhøining øverst og tænkte 
mig, at dette kunde tyde paa en egen formation. Deri blev jeg dog 
skuffet; thi hele fjeldet bestod af egnens sædvanlige grundfjelds-gneis; 
men en belønning for at have gaaet derop, fik jeg unegtelig, da med 
en gang udsigten mod syd aabnede sig for mig. Ikke saa, at ud- 
sigten mod de andre himmelegne ikke ogsaa er storartet. Man ser 
vestover Nordfjord som et blaat baand milevis, og man kan følge 
fjorden østover med Justedalsbræen og andre anselige fjelde i himmel- 
brynet. Mod nord har man vid oversigt over Søndmørs fjelde. 
Fig. 58. Udsigt over Mørkesætfjeld I. Gb. Gjegnalund bræ. G. Gjegnalund 
1723 m. 0. Øksendalsfosserne. B. Bukkenipen 1600. 
Mod syd ligger først den mørke, glinsende fjord dybt under en. 
Hinsides den løfter sig en brat, næsten lodret skraaning, udover 
hvilken hænger fosser, ikke to eller tre fosser, men en hel gruppe 
hvide strenge, de velkjendte Øksendalsfosser, 3—400 meter høie. 
De er 3 kilometer borte, saa man ser vandet bevæge sig, og oftest 
høres en sterk brus fra dem. Ovenfor dem kommer en afsats, ikke 
jævn men med høider og snævre smaadale og med flere fremblin- 
kende vande. Saalangt har man vegetationens grønlig brune farve. 
I disse kun sjelden af menneskefod betraadte strøg har bjørnen tilhuse. 
Ovenover er der kun nøgent blaaliggraat fjeld og sne; denne ligger 
