376 
planter indtræder først den til opspringning førende spænding ved 
regntidens komme. Heraf har det udslyngede frø den fordel, at 
det udsaaes paa en for spiringen gunstig aarstid. 
Hos acantheceerne, samt hos mange gjøgesyrearter (oxalis) 
findes der i sprængfrugten tillige særskilte udslyngningsmekanismer 
(jaculatorer) bestaaende af toklappede frøkapper, der ved sin elastiske 
sammentrækning slynger de glatte frø bort paa samme maade, som 
man kan slynge en æble- eller appelsinkjerne bort ved at knibe deu 
mellem fingerspidserne. Hos gjøgesyrearterne er frøet desuden for- 
synet med furer, og de omsluttende frøkapper forsynede med list- 
formige fremspring, der passer ind i frøets furer, saaat dette, ved den 
ringeste berøring af den modne frugt, ligesom projektiler fra et ladt 
Fig. 62. Frugtstande og opsprunget frugt af oxalis stricta (skematisk). 
gevær slynges ud i horizontal retning, mens frøkapperne sidder igjen 
paa frugten ligesom smaa vinger (fig. 620). Hos oxalis stricta og 
0. cormiculata, to i Tyskland almindelige ugræsplanter, har Baller- 
stedt endnu opdaget et ret merkeligt forhold, som sætter planterne 
istand til at kaste frøet vidt omkring i de tætte ugræsbuskadser, hvori 
de almindelig vokser, uden at hæve de frugtbærende stilke mere end 
nødvendig over det beskyttende løvverk. Frugterne, der sidder i 
skjærme, modnes ikke alle paa engang men den ene efter den anden. 
I moden tilstand har skjærmenes stilke omtrent samme stilling som 
armene paa en lysekrone (fig. 62 A). Efter hvert som de modnes en 
for en, strækkes stilken ret i veiret (fig. 62 B), afgiver et skud og 
synker saa ned igjen i sin forrige stilling. 
