
PUBLIGACIONS DE E'INSTETUT DE CIENCIES 

Gènere 157. — PIST ACIA L. 
(Greco-llatí mozaria, considerat com una alteració de foustag, 
nom àrab de l'especie principal.) 
Flors dioiques, purpurines, en panotxes axillars, apètales, calze de 
5 lòbuls en les flors musculines i de 3-4 en les femenines, 5 estams de fila- 
ments curts, soldats a la base, amb anteres grans, tetràgones, l'estil molt 
curt, 3 estigmes arquejats, recorbats, fruit drupa, quasi òssea, vermella, 
arbustes ramificats, glabres, olorosos, resinosos, amb fulles pinnades. 
Fulles paripinnades, persistents, de peciol alat, flors en raims espici- 
formes, drupa a la fi negra. . . . . . 584. P. Lentiscus. 
Fulles imparipinnades, caduques, de peciol no alat, flors en panotxa 
tirsoidea, drupa a la fi fosca. . . . 585. P. Terebinthus. 
584. —P. Lentiscus L. 
(paraula llatina que deriven del verb lentíscere, 
ser agafallós, al'ludint al màstec que dóna la 
planta.) 
Sinonimia. — Mata llentiscla: cast. lentisco, 
mata. 
Arbust de 1-3 m., ramificat, d'olor forta i 
desagradable, fulles persistents, de peciol alat, 
paripinnades, de 3-5 Parells de foliols, coriacis, 
enters, oblongs, el'líptics, ordinariament mu- 
cronulats, lluents per sobre i mades per sota, 
flors en raims espiciformes, espessos, calze molt petit, drupa subglobulosa, 
apiculada, vermella, a la fi negra. 

Pistacia Lentiscus 
Geografia. — Boscos i erms àrids de la regió mediterrània, extenent-se cap a l'interior: 
comú als de la costa, Vallès, Bages, Cardona, Berga, Olot, Cadaqués, provincies de Tarra— 
gona i Lleida.—Març-Abr. 
20 
