
FLORA DE CATALUNYA 

Terebintàcies. G. 157. - Pistacia. 
585.— P. Terebinthus L. 
(nom greco-llatí tepèBivOoç, planta que dóna la 
veina anomenada del seu nom trementina.) 
Sinonimia. — Cornicabra, noguereta, cast. 
cornicabra. 
Arbust de 3-5 m., ramificat, d'olor forta, 
fulles caduques, de peciol no alat, imparipinna- 
des, de 3-5 parells de foliols coriacis, el'líptico- 
oblongs, subinequilàters, obtusos, mucronulats, 
enters, lluents per sobre, mates i pàllids per 
sota: flors en panotxa tirsoidal, axil'lar, pedicels curts, calze brunenc, vore- 
jat de blanc, drupa Pelita, trasovoide, apiculada, vermella, a la fi negra. 

Pistacia Terebinthus 
Geografia.—Boscos i costes d'una gran part del país: Montcada, Ubach, Olesa, Montser- 
rat, Gelida, muntanyes de S. Magí. — Regió occidental, des de la Mola, Falset, Montsant, 
Prades, Espluga de Francolí fins a Lleida, Balaguer el alibi (Csta.), Seu d'Urgell (Isernl), 
Sallent, Gayà, Puigreig (Puj. C.), costa de Llansà, la Selva, roques dels Pireneus, costes de 
Tarragona (Vay.), la Sellera (Cod.), Cadaqués (Trem.).—Maig-Juny 
2I 
