ds 

FLORA DE CATALUNYA 

Gènere 165. — SPARTIUM L. 
(Del grec sràpriov, en Dioscòrides, de aríprov, corda, per haver-se usat les seves branques 
per a fer cordes, com l'espart.) 
Flors grogues, grans, oloroses, en raims terminals multiflors, clars, 
bracteolats, calze partit per la banda superior d'un sol llavi, retallat obli- 
quament, en forma d'espata, escariós al marge, terminat per 5 dents peti- 
tes, estandard gran, trasovat, acuminato-recorbat, carena tan llarga com 
l'estandard, bequeruda, estams monodelfes, estil linear, encorbat a l'àpex, 
estigma linear-lateral, llegum de 6-10 X6 mm., comprimida, polisperma, al 
principi pubescent, a la fi glabra i negra, llevors ovoides, groguenques, 
lluents: arbust de r-3 m., dret, ramificat, inerme, de branques junciformes, 
medul'loses, estriades, fulles unifoliolades, linear-oblongues, seríceo-pubèrules 
per sota, escasses, sense estípules. 
594. — Sp. junceum L. 
(del llatí juncus, el jonc, per les seves branques 
junciformes.) 
Sinonimia. — Ginesta o ginestera, cast. re- 
tama, hiniesta. 
Geografia. — Costes, marges i boscos àrids: des del 
litoral a Berga, Ribes, Olot, part de les Guilleríes, Serra 
del Coll, Osor, Susqueda i cap a N.. D.. del Far.— 
Abr.-Juny. 

Spartium junceum 
35 
