
PUÚUBLICACIONS DE D'ENSTITUTI/DE CIENCIES 
Ràmnies. G. 154. - Rhamnus. 
Cerdanya, Crespià, Cargol, Olot i Monàs, Sacot, les Preses (Vay.), Vall d'Aràn (Bub.), 
Montgarri, montanyes de la Cenia ( Llen. 1). 
La 8 pubescens VV R.., a Sallent (Puj. C. 1), i des de Bosost a Bagergue i Montgarri (Llen.l) 
— Maig-Ag. 
N. B. La planta de S. Llorenç del Munt per la gran talla i per la magnitut de les fulles, 
es va publicar en la Flora del Vallès sota la denominació de Ru. CADEVALLI Pau. 
577. — Rh. saxàtilis Jaca. 
(del llatí saxum, roca, per la seva estació.) 
Arbust de 5-I0 dm., molt ramificat, branques 
oposades, grisenques, terminades per diverses 
espines, fulles de 1-2 cm., ovato-el'líptiques o 
lanceolades, breument peciolades, oposades en 
les branques joves i fasciculades en les velles, 
fistonades, d'un verd més pàllid per l'anvers, 
amb 3-4 nervis laterals convergents, feciol igual 
a la quinta part de la fulla, estípules tant o més 
llargues que el peciol, pedicels filiformes, poc 
més llargs que el calze, flors dioiques, en 
fascicles poc fornits, lòbuls del calze lanceolats, 
més llargs que el tub, pètals linears, més curts que el calze: estams iguals 
als pètals, estil bífid, drupa a la fi negra, brillant, 2-3-locular, solc de les 
llevors obert, circuit d'una vora blanca, cartilaginosa. 3 

Rhamnus saxàtilis 
Geografia. — Roques i llocs àrids. — Un exemplar collit a Sallent i remès per Pujol, de 
llevors no completament desenrotllades, sembla correspondre a aquesta especie: Organyà 
(Bub.), a l'Aragò, prop de S. Cosme (Asso), Pir. Or. (Rouy). —Abr., fr. Ag. 
578.—Rh. infectoria L.—Rh. saxàtilis 
Jacg., raça Rh. infectoria L., apud Rouy. 
(del llatí infectorius, que significa: usat pels 
tintorers, per l'aplicació del seu fruit, que és la 
grana d'Avinyó o de Persia.) 
Arbust de 5-I0 dm., ramificat, amb les 
branques oposades, vermelloses, terminades 
en diverses espines, fulles ovades, fasciculades, 
suboposades a les branques joves, acuminades, 
serrulades, amb 3-4 nervis laterals conver- 
gents, ben marcats, peciol quasi tan llarg com 
el terç del llim, estibpules més curtes que el 
pecíol: flors dioiques, en fascicles poc fornits, lòbuls del calze lanceolats, 
més llargs que el tub, estil bipartit, solc dorsal de les lleyors clos. 

Rhamnus intectoria 
14 
