
EO RIA DE CAFRAEUNYA 

Gènere 174. — PHYSANTHYLLIS Borss. 
(Grec çòza, bufeta, i dvOuvAXic, pel calze vesiculós.) 
Flors groguenques, en glomèruls axil'lars de 2-6 flors formant llargs 
raims espiciformes, fullosos, terminals, calze pelut, vesiculós després de l'an- 
tesi, amb 5 dents alenades, piloso-pestanyoses, iguals, 4-5 veg. més curtes 
que el tub, estandard àlbido-groguenc, pubescent, amb el llim trasovat, la 
meitat més curt que la ungla, ales groguenques, carena blanca, tacada de 
vermell a l'àpex, apiculada, estams diadelfes, amb els filaments superiorment 
dilatats, llegum oblonga, contreta i com estrangulada al mig, inclosa, pe- 
luda, disperma, llevors grosses, oblongues, tuberculoses: herbes anuals, de 
troncs ajaguts, de I-5 dm., pilosos, fulles imparipinnades, curtament pecio- 
lades, amb 3-5 folíols ovats, pubescents, apiculats, oposats o alterns, el ter- 
minal molt més gran. 
641. — Ph. tetraphylla Boiss. — An- 
thyllis tetraphylla L. 
(de tstpa- quatre, i gòiiov, fulla, pel nombre de 
folíols.) 
Sinonimia.— Llentía silvestre: cast. hierba 
capitana. 
Geografia.—Terres cultivades i incultes àrides: Fre- 
quent al litoral i al Vallès, al Penedès, alt Empordà. — 
Fins a Girona (Isernl), internant-se cap a Vilarnadal, 
Campmany i Sagaró (Vay.), Figueres (Sen.), S. Julià del 
Llor i S. Climent d'Amer, r. (Cod.).—Abr.-Juny. 

Physanthyllis tetraphylla 
69 
