EELORA DE CATALUNYA 
Lleguminoses. G. 176. - Medicàgo. 
664. —M. polycarpa VVilld. —M. hís- 
pida Gaertn. 
(de monbs, molt, i napróc, fruit, pel nombre de 
llegums que porten els peduncles, híspidus, pelut, 
perquè algunes vegades la planta ho es més o 
menys.) 
Anual, tronc de 2-5 dm., ajagut o ascendent, 
angulós, glabre, ramificat, folíols obcordiformes 
o amplament trasovato-cuneiformes, truncato- 
denticulats, estípules ovato-lanceolades, laci- 
niades, flors grogues, petites, peduncles 3-8-flors, 
no aristats, aproximadament iguals a les fulles, 
pedicels tan llargs com el tub del calze, dents lanceolato-linears, una veg. més 
llargues que el tub, estandard més llarg que la carena, sobrebpassada per 
les ales, llegum pelita (4-6 mm. diàm.), glabra, discoidal, de bases molt 
venoso-reticulades, de 2-4 espires, fluixes, de marge Prim, amb un rengle 
d'espines o tubercles per banda, negrosa a la maturitat, llevors reniformes 
o bé oblongo-subcuneiformes. 

Medicàgo polycarpa 
subsp. M. polymorpha Villd. — Llegum de 4-6 mm. diàm., I'5-3/5 es- 
pires, llevors ostensiblement reniformes. 
B apiculata G. G.— Peduncles 3-8-flors, espines quasi sempre dretes, 
més curtes que la meitat del radi. 
4 oligocarpa Rouy. — Peduncles 1-2-flors, llegums fosques, no negres, 
espines ganxudes, quasi tan llargues com el radi. 
ò denticulata G. G. — Peduncles 3-8-flors, espines ganxudes, quasi tan 
llargues com el radi. 
Geografíia.— Conreus i llocs incults herbosos: Co— 
muna als camps del litoral i de l'interior, a l'Urgell, alt 
Empordà. -— Vich (Masf.), Roda (Vay.), Cabanes, Girona 
(Sen.), la Sellera (Cod.). 
La 8 apiculata G. G., comuna al Vallès, la y oligo- 
carpa Rouy., r. a Terrassa, i la ò denticulata G. G.— 
M. denticulata VVilld., als serrals de Castelldefels. — 
Abr.-Juny. 
665. —M. lappàcea Desr. —subsp. de 
la M. híspida Gaertn., apud Rouy. 
(adjectiu de lappa, d'on lampazo, castellà, per 
la semblança de les espines de la llegum amb 
coi les del periclini d'aquella planta. ) 

85 
