FLORA DE CATALUNYA 

Gènere 190. — GALÉGA TOURN. 
(Ho deriven del grec gala llet, planta forratgera que augmenta la secreció làctia. Cf. Poly- 
gala i Galium. Altres ho deriven de glaux.) 
Flors blavenques, rarament blanques, bastant grans, en raims axil'lars, 
multiflors, oblongs, llargament pedunculats, més llargs que les fulles, calze 
acampanat, 5-dentat, de dents quasi iguals, alenades, igualant al tub, gla- 
bre, estandard oblong, més llarg que les ales i tant com la carena subaguda, 
estams submonadelfes, per estar el que devía ser lliure soldat al tub dels 
altres nou fins a la meitat, estil arquejat, estigma terminal capitat, llegum 
sentada, linear, un poc comprimida, bonyeguda, punxaguda, glabra, es- 
triada, aperto-ascendent, polisperma, llevors oblongo-comprimides, planta 
perenne, de 6-I0 dm., herbàcia, dreta, estriada, fistulosa, fulles imparipinna- 
des, de 5-8 parells de folíols oblongs o lanceolats, escotats, mucronulats: 
estípules semi-sagitades, lliures, grans, acuminades. 
763. — G. officinalis L. 
Sinonima. — Galega o gallega, cast. ruda 
cabruna. 
Geografia.—Prats i vores de reguerons: Falda del 
Montseny (Colm.), a la Valldàn p. de Berga (Grau), 
Ceret, frontera francesa (Compy ).—Jul. 

N. B. Ignorem que la cita de Colm. hagi estat 
confirmada per cap botànic. 
Galéga oflicinalis 
21 161 
