Gènere 191. — GLYCYRRHIZA L. 
(Grec paozòç dolç i ò'Ea, arrel, per tenir el rizoma dolç.) 
Flors blavenques o violàcies, petites, en raims axil'lars, espiciformes, 
multiflors, pedunculats, aproximadament iguals a la meitat de les fulles, 
calze tubulós, pubescent-glandulós, gibós a la base, bilabiat, amb el llavi 
superior bífid i l'inferior 3-partit, de divisions lanceolades, agudes, quasi 
iguals i més llargues que el tub, estandard oblong, escotat, carenat, més 
llarg que les ales oblongues, arquejades, carena més curta que les ales, 
aguda: estams diadelfes, estigma oblic, llegum sentada, oblonga, molt com- 
primida, bonyeguda, apiculada, finament venosa, 2-4-sperma, llevors lenti- 
culars: planta herbàcia, rizoma llenyós, llargament estolonífer, dolç, tronc 
de 3-IO dm., robust, dret, estriat, poc ramificat, quasi glabra, fulles impa- 
ripinnades, de 4-8 parells de folíols oblongs o el'líptics, obtusos, glutinosos 
per sota, estípules quasi invisibles. 
764. — G1. glabra L.. 
(de glaber, per ser així el tronc, aixó és calb, 
sense pèls.) 
Sinonimia. — Regalecia, cast. regaliz, oro- 
zuz, palo dulce. 

VA / 
Òr. A j Geografia.—Sots i prats: A Ullastrell del Vallès, 
/ AN I VV/ abundant als camps de Navés, p. de Lleida. —A molts 
AA, í VO pobles de la costa, en terrenys guixencs o caliços de la 
( NN I NA VE) comarca de Vich fins a Aiguafreda i Hostalets, Tortosa, 
La Ràpita i cap a Lleida (Csta.), més amunt de Tortellà 
Glyceyrrhiza glabra 1 3 
(Fontfredal). —Maig-Juny. 
162 

des dal de is ale 
