PUBLICACIONS DE L'INSTITUT DE CIENCIES 
Gènere 193. — PHASEOLUS L. 
(Greco-romà e4270ç O 2970206, nom donat pels antics a diverses plantes lleguminoses, pro- 
bablement emparentat amb faselus, que significa barqueta, per la semblança de la 
llegum.) 
Flors blanques, lilacines o d'un color escarlata, bracteolades, en raims 
axil'lars, calze subbilabiat, 5-fid, estams diadelfes, caragolats en hèlix amb 
la carena i l'estil, llegum comprimida, polisperma, llevors separades per 
teixit cel'lular: herbes anuals, de tronc ordinariament voluble, fulles 3-fo- 
liolades, amb estípules, folíols acuminats, el terminal rombal, més llarga- 
ment peciolulat, estípules persistents. 
Les principals especies cultivades a Catalunya es redueixen a les 
seguents: 
Raims multiflors, més llargs que les fulles, corol'la de color escarlata 
o d'estandard escarlata, ales i carena blanques, llegum subfalcifor- 
1 titol So ce or a o 705: PL. TOMIGAOTUS, 
Raims pauciflors, més curts que les fulles, corol la blanca o lilacina, 
llegum recta, glabra. —. . .' l, .. JL 7.706. Pb. vulgams, 
766.—Ph. muitiflórus VVilld. —Ph. coc- 
cineus L. 
(pels seus raims de moltes flors, coccineus 
(v. coccínus) de coccíum la gransa o escarlata, 
pel color que generalment presenta la corol'la.) 
Sinonimia. — Cast. Judía escarlata o de 
Espada. 
Tronc voluble, quasi glabre, folíols ovato- 
acuminats, raims pedunculats, més llargs que 
les fulles, bracteoles més curtes que el calze, 
corol'la. d'un color d'escarlata o bé l'estan- 
dard escarlata, ales i carena blanques, rarament tota blanca (Ph. albifiórus 
Lamh.), llegums subarquejades, penjants, aspres, llevors ventrudes, colo- 
rades o blanques. 

Eusbaciió dar n 
Geografia.—Oriunda de l'Amèrica meridional, és planta d'ornament, de llevors menji- 
voles, cultivada a la regió subpirenaica, com Ripoll, Ribes, Bagà i altres punts. 
104 
aci i a dl 
