
FLORA DE CATALUNYA 

Lleguminoses. G. 203. - Scorpiurus. 
Ll. sada d'agullons forts, espessos o ganzuts, llavors semilunars, atenuades pels 
dos cabs. 
1 Geografia. — Camps i llocs incults, àrids: Comuna des del litoral al baix Empordà, al 
d Vallès i Penadès, part de Bages. — S. Julià del Llor i Bonmatí (Cod.), Olot (Tex.). — Abr. 
i Juny. 
3 833. — Sc. sulcata L. 
(del llatí sulcatus, de sulcus, sole, per la lle- 
gum molt assolcada.) 
Planta de 1-3 dm., bastant pilosa, tronc 
estriat, dret o ascendent: fulles trasovades, 
atenuades en llarg pecíol, 3-5 nerves, estípules 
lanceolato-acuminades, amplament escarioses 
pels dos marges, soldades al pecíol per la base, 
flors grogues, petites, 2-4, sobre peduncles més 
curts que les fulles, almenys al principi, divi- 
sions calicinals lanceolato-acuminades, més cur- 
tes que'l tub, llegum glabra i profundament 
assolcada, caragolada en espiral regular, és a dir plana, contreta entre les 
llavors, amb les 4 costelles dorsals erissades d'agullons prims, clars i ganxuts, 
les 4 ventrals inermes, llavors poc atenuades pels dos caps. 

Sc. sulcata 
R Geografia.—Montjuic (Salv., Vay.), litoral de Tarragona, a Salou (Llen.l in Hb,. Cad.). 
—Abr.-Maig (4), 
(1) Encara que Linneus reunt la Sc. subvillosa, la sulcata i muricala en una sola especie, i d'aqueixa opinió participin 
també Rouy i Fiori, els caràcters diferencials que havem observat en els exemplars estudiats, ens semblen suficients 
per a considerar-les com a especies distintes, d'acord amb l'opinió de Costa, Coste i altres botànics. 
28 217 
