
PUBLICACIONS DE L'INSTITUT DE CIENCIES 
Amigdalàcies. G. 215. - Cérasus. 
ques esteses o ascendents, fulles trasovato-el'líptiques, acuminades, doble- 
ment dentades, pubescents per sota, pecíol amb 2 glàndules vermelles a 
l'àpex, flors precursores o coetànies de les fulles, 2-6 en umbel:les, escames 
dels botons fofes escarioses, drupa petita, ovoido-globulosa, rubro-negrosa, 
epicarpi adherent a la pulpa i aquesta al pinyol, dolça. 
Geografia. — Boscos de les muntanyes: Montseny, les Guilleries, St. Hilari i St. Miquel 
Sulterra, Vidreres. — Turons pròxims a Barcelona, cap a S. Medí i en altres indrets fins a la 
regió subalpina (Csta.), Olot i Puigsacau (Vay.l), comuníssima a Camprodón (Bolósi), 
Montgarri (Comph.l), molt comú a la Vall d'Aràn (Llen.l). — Març. 
N. B. Particularment es cultiven les races C. Juliana DC. i C. Duràcina DC., conegu- 
des amb els noms de guindes o cireres de S. Climent, 
864. — C. vulgàris Mill. —C. Capronia- 
na DC.—C. àcida Gaertn. 
(Joret, Flore pop. de la Norm., lé per,un 
barbarisme el Caproniana de DC., i lo que cal 
dir és: Aproniana, el mateix passa amb qulia- 
na, que ha d'ésser Juniana. Efectivament, el 
text de Plini, Hist. nat., ho confirma: de Apro- 
nius, nom d'un romà, i del seu nom és conegu- 
da aquesta espècie, com Juniana, de Junius ).) 

Sinonímia. — Guinder, cast. guindo, guindal, 
fr. griottier. 
C. vulgàris 
Arbre o arbust poc elevat (1-5 m.), tronc d'escorça llisa i lluent, de 
branques obertes, amb branquillons prims i penjants, fulles frasovato-oblon- 
gues, acuminades, bastant consistents, de marge serrato-glandulífer, pecíol 
sense glàndules, flors grans, en umbel'les que neixen abans que les fulles, es- 
cames internes dels botons foliàcies: drupa globuloso-deprimida, vermella, de 
pulpa àcida, no adherida a l'epicarpi ni al pinyol. 
Geografia. — Importada de Cerasonte per Lucul:lus després de les seves victòries sobre 
Mitridates (Le Maout et Ducaisne, 447), se'n cultiven algunes varietats, — Abr. 
(1) El text és aquest: cerasorum Aproniana maxime rubent, nigerrima sunt Lutatia, Caeciliana vero et rotunda. 
lunianis gràtus sapor... principatus durdcinus, quae Pliniana Campania appellat (Plin., I. XV, c. XXX). Amb tot, vegis 
Ascherson u, Gràbner, Synopsis, VI, 2, PS. 149,15 2: Aproniana oder Caproniana, — nach einem Romer Julius oder Junius 
genannt, 
248 
dd 
