FLORA DE CATALUNYA 




Amigdalàcies. G. 215.- Cérasus. , 
CEC UPIGCPEU) 865. — C. Mahéleb Mill. 
(de l'àrab, ja en Camerarius, i en Matthiolus 
macaleb: també mahhaleb P.) 
Sinonímia. — Cirerer de Sta. Llúcia, cast. 
cerezo de Mahoma o de Santa Lucía. 

Arbust de 1-4 m., molt ramificat, de bran- 
ques obertes, grisenques, fulles ovato-orbicu- 
lars, subcordiformes, breument acuminades, fina- 
L ment serrades, amb dents arquejades, calloses, 

C. Mahàleb 
terminades per una glàndula, d'un verd clar, consistents, glabres i lluents, 
É pecíol amb 1-2 glàndules terminals, flors petites, oloroses, coetànies de les 
. fulles, en corimbus pauciflors, drets, un poc fullosos a la base, la major part 
1 dels pedicels caducs a la floració, calze amb els lòbuls ovato-obtusos, refle- 
/ xes: no pestanyós, drupa ovoido-globulosa, negra, de la grandària d'um pèsol, 
i amarga i acerba. 
Ll . 
. 
4 
Geografia. — Sots, marges i boscos calissos de la alta muntanya i de les valls i faldes 
dels Pireneus: Bagà, marges del Bastareny. — La Pena, apr. de la Espluga de Francolí 
(Csta.), Talaixà, Vall del Bach, S. Aniol de Uija, Nostra Senyora del Mont, Camprodón 
(Vay.), Vall d'Aràn, les Bordes, Arrú (Llen.). — Abr. 
866. — C. Padus DC. 
(grec módoç, que probabl. és com prgóc, el Quer- 
cus esculus L., de glans comestibles.) 
Sinonimia. — Cirerer bord: cast. cerezo sil- 
vestre, duracino o de Santa Lucía, cerezo de 
racimo, fr. cerisier à grappes P. 
(gatzart a la Vall d'Aràn.) 
Arbre de 2-6 m., poc ramificat, branques 
d- obertes, brunes, d'olor desagradable, fulles 
bastant grans, drasovato-el'líbpliques, acumina- 
des, reticulato-venoses, finament serrades, dents 
sense glàndules, subcoriàcies, d'un verd clar, glabres per sobre i piloses per 

C. Padus 
(1) Cf. Balepensis l chalepensis: podria referir-se a la bona olor que fa, semblant a la del Clematís, que ja de molt 
lluny se sent, Pensi's en macír, que és uúxep, de la nou moscada, Del pinyol, que és dur, rodó i d'un negre 
brillant, se'n fan grans de rosari: bois de St. Lucie (poblet aprop de Commerey). 
(2) Nom d'nn arbust en Theophrastus, que presenta els fruits successivament verds, vermells i negres (com les 
mares). Tot i essent el fruit de gust un xic repugnant, els ocells se'l mengen amb afició, 
3 249 
