

FLORA DE CATALUNYA 

Rosàcies. G. 216. - Spiraea. 
869.—Sp. hypericifolia L.—Sp. thalic- 
troídes Pall. (Bub., HI, 636). 
(per la semblança de les fulles amb alguns hy- 
pericum 4 thalictrum.) 
Arbust de 5-IO dm., de tronc ascendent, 
molt ramificat, branques primes, estriades, fus- 
co-vermelloses, fulles petites, lrasovato-orbicu- 
lars o trasovato-oblongues, enteres O fistonades 
a l'àpex, atenuades en pecíol, glabres per sobre 
i pubescents per sota, alternes, coriàcies, Sense 
estípules, flors petites, en umbel:les o en corim- 
bus axil'lars de 6-20 flors, fulloses a la base, 
formant panotxes llargues i estretes, estams iguals o més curts que'ls pètals, 
fol'licles drets, glabres, planta polimorfa. i 
"( fabellata Bert. (Fiori, I, 562). — Flors quasi sempre en corimbus, fu- 
lles inferiors trasovato-cuneades, dentades a l'àpex, les superiors oblongo- 
trasovades o espatulades, més estretes. 

Sp. hypericifolia 
Geografia.— Llocs secs i pedregoses calissos: Lladó de S. Pere de Roda, S. Pere de Cas- 
serras (Vay.l, Mariano Masferr., Sen., in Hb. Cad.). — Maig. 
870. — Sp. Aruncus L. 
(nom usat per Plini per a indicar la barba de la 
cabra, barba caprae cra el nom que'ls botànics 
anteriors a Lin. donaven a aquesta planta V.) 
Sinonímia. — Cast. barba de cabra o de 
cabrón. 
Rizoma llenyós, tronc de 8-15 dm., herbaci, 
dret, assolcat, glabre, fulles grans (2-3 dm.), 
de contorn triangular, 2-3 pinnatisectes, de seg- 
ments oposats, ovalo-acuminats, prims, doble- 
ment i desigual dentats, peciolulats, estípules 
nul'les, ors dioiques o polígames, petites, 
agrupades en moltes espigues, formant en conjunt una ampla panotxa termi- 
nal, estams més llargs que'ls pètals, follicles reflexes, glabres. 

Sp. Aruncus 
Geografia.—Boscos humits de les altes muntanyes: Vall d'Aràn i ribera de Viella (Salv.t, 
Isernl), sobre Bafieras (Zett.), boscos d'Artiga de Lin i ribera de S. Joan de Toràn i de Viella 
(Llen.l). — Jul. 
(1) Cp. alyóuepaç, el fenigrec, aiyóleSpoç, una planta que mata les cabres, 
253 
