
REI OS A D'ESCA TA EL UN Y A 

Rosàcies. hi G. 224. - Rosa. 
bus, pedicels híspido-glandulosos, sèpals glandulosos, reflexes, promptament 
caducs, els exteriors breument apendiculats, estigmes en capítol glabre o gla- 
brescent, fruit petitet. 
Geografia.—Sots, costes i boscos: des de Montcada i cordillera litoral fins a Rebost, cap 
a Puigllançada. — Espluga de Francolí, Montserrat, Coll de Jou (Tarrag.), base de les Gui— 
lleries, Olot, S. Joan de l'Herm (Csta.), S. Antón de Ribas (Vay.), Vich r. (Masf.), Vall 
d'Eyne (Gaut.), Arties, Salardú (C. et S.). — Maig-Jul. 
933. — R. agrestis Savi. —R. sepium 
Thuill. — subsp. de la R. viscaria Rouy. 
(derivat de ager, agri, el camp, estació de la Pl. 
—sapium, genitiu plural: de les torrenteres i 
bardissars, estació també.) 
Arbust de 1-2 m., fluix, agullons semblants, 
però desiguals, separats, falciformes, fulles 
5-7-foliolades, folíoles oblongo-cuneiformes, agu- 
des 0 acuminades, glabres per sobre, glauces- 
cents i fortament glanduloses per sota, enteres a 
la base i en el restant doblement asserrades i 
glanduloses, amb dents estretes i fondes, flors 
blanques, mitjanes, solitàries o en corimbus, pedicels llargs, llisos, sèpals 
lanceolats, llargament acuminats, sense glàndu- 
les reflexes després de l'antesi, promptament 
caducs, els dos exteriors bastant llargament 
apendiculats, estigmes en capítol glabre o gla- 
brescent, fruit mitjà. 

R. agrestis 
Geografia. — Frequent per llocs montuosos, des del 
litoral fins al Pireneu, no escassa al Vallés ni a Bages. 
— Ribas, Tosas a la Cerdanya (Vay.), Vich (Masf.), Prats- 
Balaguer, la Cerdanya, Vall de Campcardós (Gaut.). — 
Maig-jul. 

934. —R. villosa L. —R. mollis Sem. 
R. villosa — R. pomifera Herrm. 
(villosus, llanut, pel toment de les folíoles V, 
mollis, fou, Pel mateix caràcter, pomífera, al'ludeix al fruit esfèric (pomum). 
Arbust petit (o'5-I m.), de troncs i branques forts, drets, agullons 
(1) De villus el pel o llana. 
38 297 
