
FPLORA DE CATALUNYA 

Pomàcies. G. 234. - Sorbus. 
965. — S. doméstica L. 
(de domus, la casa, espècie quasi familiar, pel 
seu cultiu.) 
Sinoniímia. — Servera, server, cast. sorbo, 
serbal: /v. sorbier, alizier, el fruit corme, en 
grec 00y. 
Arbre de 8-I2 m., dret, borrons glabres, 
glutinosos, fulles compostes, imparipinnades, 
de 5-8 parells de folíoles oblongues, al prin- 
Same o cipi pubescent-tomentoses i a la fi glabres o 
glabrescents per sota, regularment serrato-cus- 
pidades als dos terços superiors, totes sentades menys la terminal, pecíol 
comú glandulífer en els espais compresos entre'ls parells de folíoles, flors 
blanques, en corimbus més curts que les fulles, lòbuls del calze vecorbats 
després de l'antesi, pètals suborbiculars, estesos, 5 estils agenollats, llanuts en 
tota la seva longitud, poma piriforme, subglobulosa, del gruix d'una nou, llisa, 
bruna a la maturitat, pulposa i dolça quan madura, 5-locular, caduca a la 
tardor. 

Geografia. — Cultivada i espontània en paratges selvosos del litoral, Vallés i Bages. — 
Olot (Bolós), Prades, Prats de Molló (Lap., Gaut.). — Abr.-Juny. 
966. — S. Aucupària L. 
(de avis, ocell, i càpere, agafar, aucupor, Per- 
què agradant molt els fruits d'aquest arbre als 
ocells, s'en valen alguns per a agafar-los.) 
Sinonímia. — Muixera de la guilla, cerido- 
ler, cast. serbal silvestre: serbal de cazadores. 
Arbre de menor talla que l'anterior, de bor- 
rons piloso-tomentosos, fulles compostes, dm- 
—- paripinnades, de 5-8 parells de folíoles oblon- 
gues, al principi tomentoses per sota i a la fi 
glabres per les 2 cares, però verdes per l'anvers i grisenques pel revers, 
totes sentades menys la terminal, asserrades quast fins a la base, un poc al 
marge superior, donant-li una forma una mica inequilàlera, pecíol comú 
glandulífer a l'inserció de cada parell de folíoles, flors blanques, en corimbus 
fornits, més curts que les fulles, lòbuls del calze escorbals després de l'an- 

S. Aucupària 
325 
