
PUBLICACIONS DE L'INSTITUT DE CIENECLES 
Gènere 235. — AMELAÀNCHIER MEDIR. ARONIA PERSOON. 
(És nom francés: el fruit amélanche, dptvia, nom d'un arbust (Diosc.), 
probabl. un Méspilus,) 
Flors blanques, en raims pauciflors, corimbiformes, bracteolats, calze tur- 
binat, 5-fid, d'incisions lanceolato-linears, llanut com els pedicels, 5 pètals 
oblongo-cuneifoimes, 1-2 veg. més llargs que'l calze, erecto-estesos, 5 estils 
soldats a la base, poma globulosa, nigro-blavenca, de la grandaria d'un pè- 
sol, coronada per les dents persistents del calze adherent, 5-Jocular, de cel'les 
dispermes, incompletament dividides en 2 per un fals embà, produit pel des- 
enrotllo del nervi dorsal: arbustos inermes, de fulles el'líptiques, asserrades,. 
verdes per sobre i tomentoses per sota, a la fi glabres i coriàcies. 
970. — A. vulgaris Moench. — Més- 
pilus Amelanchier L. ò grandifólia 
Rouy. 
Fulles grans (30 mm. llarg. X 33 mm. am- 
ple), suborbiculars. 
Sinonímia. — Corner, corunyer, cast. corni- 
juelo, cornillo, guillomera. 

A. vulgàris Geografia. — Roques, llocs secs i pedregosos de les 
L ' o muntanyes: comú a S. Llorenç del Munt, a l'Ubach, 
Montserrat, Montsant, S. Magí, fins a Ribes i Queralbs. 
La ò grandifolia Moench (de fulles de 52 x 53 mm.) cap a Ardèbol, de la prov. de Lleida 
(Puj. C.1). — Abr.-Maig. 
N. B. Es cultiva, especialment a la regió inferior de Catalunya, podent-se allí conside- 
rar com subespontani el nesprer del Japó (Eriobotrya Japónica Lindi. i la Photinia serru— 
lata (a Bages). 
ee 
tg 
co 
