ds 
FLORA DE CATALUNYA 

Onoteràcies. G. 237.- Epilóbium. 
ovats, enters o superficialment escotats, breument unguiculats, desiguals (els 
dos inferiors més estrets), estams i estils penjants, aquests un poc més llargs, 
estigmes 4-/ids, cuneiformes, recorbats, càpsula grisenca, finament tomentosa, 
llavors petites, subcilíndriques, amb plomalls fins, 5-6 veg. més llargs. 
Geografia.— Boscos i torrenteres de les muntanyes: S. Hilari, la Molina, Font-Romeu,z- 
Queralbs, Súria (Vay.), Camprodon (Isernl), Ribera de Cardós (Salv.i), Prades, Prats de 
Molló (Lap.), Vall de Benasc, Artiga de Lin (Zett., Csta.), Viella, per tota la Vall d'Aràn 
(Llen.t), Montgarri (Bub.). — Juny-Ag. 
973. — E. hirsútum L. — EF. grandifló- 
rum VVeb. 
(hirsutus, piloso-criçat, grandiflórum, per les 
flors, que són les més grans del gènere V. Ono- 
theras.) 
Sinontmia. — Cast. adelfilla, rosa adelfilla, 
hierba de S. Antonio. 
Rizoma cundidor i radicant, llargament esto- 
lonífer, tronc de r0-15 dm., dret, rodó, piloso- 
eriçat, glandulós, simple o ramificat, fulles ob- 
longo-lanceolades, oposades, semiamplexicaules, 
subdecurrents, piloso-pubescents, denticulades, flors purpurines, les més grans 
del gènere (uns 2 cm.), dretes abans de l'antesi, en raims fullosos, botó 
floral apiculat pels sèpals, mucronats, pètals iguals, bilobats, 1-2 veg. més 
llargs que'ls sèpals, estams i estils drets, estigmes estesos, 4-/ids, cuneiformes, 
càpsula pubescent, llavors oblongues, arrodonides a la base, tuberculoses. 

E. hirsútum 
Geografia. — Vores d'aigúes corrents i estanyades, 
des del litoral fins al Pireneu. — Juny-Set. 
974. — E. parviflórum Schrb. — E. 
molle LamE. 
(de parvus, Petit, al revés de l'anterior: de flors 
més petites, Mmollis, tou, Per ser pubescent.) 
Rizoma truncat, sense estolons o amb esto- 
lons curts terminats per una roseta de fulles, 
tronc de 5-I0 dm., dret, rodó, simple o ramifi- 
cat, piloso-pubescent, no glandulós, fulles ob- 

E. parviflórum 
333 
