
PUBLICACIONS DE L'INSTITUT DE CIENCIES 

Onoteràc:es. G. 237. - Epilóbium. 
Port (Zett.), Vall d'Aràn (Csta.), ribera de Viella, Arties (Llen.l), Monteixo, conca del Pa- 
llaresa, a 2,400 m, (Fontl), pla de Beret (C. et S.). — Jul.-Ag. 
982. — E. obscúrum Schreb. — subsp. 
del E. tetràgonum L., apud Rouy. — 
E. virgàtum G. et G. 
(obscurus, Pel color verd rogenc de les fulles dels 
estolons, virgatus, pels troncs drets.) 
Rizoma amb estolons prims, llargs, semi- 
subterranis, que porten parells de petites fu- 
lles, separats, troncs de 2-7 dm., radicants a 
la base, ascendents, 2, raram. 4 línies poc sor- 
tides, fistulosos, poc ramificats, pubescents, 
fulles Janceolades, arrodonides a la base, la ma- 
jor part oposades, superficialment denticulades, 
sentades, glabres i frequentment lluents, flors rosades, petites (5-6 mm.), 
dretes abans de l'antesi, en raims clars, botons i sèpals acutiúsculs, pètals 
poc més llargs que'ls sèpals, estigmes enters, claviformes, càpsules pubes- 
cents, llavors petites, molt atenuades a la base. 

E. obscúrum 
Geografia.—Vores de riuets, de terrenys turbosos i granítics: Montseny a Sta, Fe, vores 
del riuet que baixa del cim, St. Hilari, torrent de la Fontbella, r. — Jul.-Ag.: 
N. B. Sospitem que aquesta planta s'ha pres per l'anterior, de la qual, com observen 
G. et G., es distingeix per les flors dretes i demés caràcters exposats. 
983. — E. alsinefolium Vill. — E. ori- 
ganifolium Lamx. 
(alsine, nom d'una planta cariofilàcia, per al- 
guna semblança en les fulles V, origanifolium, 
perquè s'han comparat amb les de la orenga (orí- 
ganum.) 
Rizoma amb nombrosos estolons subterrants, 
prims, groguencs, guarnits de parells d'escames 
distants, terminats per un borró bulbiforme, 
troncs de 1-3 dm., radicants a la base, ascen- 
dents, flexuosos, amb 2-4 línies sortides, ordi- 
nàriament simples i glabrescents, fulles ovato- 
agudes, breument peciolades, oposades, exceptuant les superiors, molt super- 

E. alsinefolium 
(1). També alsinaefolium, 
