FLORA DE CATALUNYA 
Gènere 251. — EUCALYPTUS L'HER. 
(Del grec cv, be(n), i z4xúrzo, cobrir, al'ludint al llim del calze que queda tancat cobrint el 
restant de la flor.) 
Flors verdes, solitàries o en petites umbel'les, curtament pedunculades, 
calze globulós, de llim enter, tancat, que's desprèn a manera d'opèrcul des- 
prés de l'antesi, corol'la nul'la, fruit càpsula dura, ordinàriament 4-locular, 
amb les celles polispermes, dehiscent per 3-4 forats situats a l'àpex: arbres 
de gran talla Ú, de tronc llis, dret, ramificat, branques obertes, fulles grans, 
glauques, acuminades, les primeres ovato-oblongues, oposades, trabades, de 
llim horizontal, pubescentes, les de l'arbre més desenrotllat falcato-lanceo- 
lades, alternes, pedunculades, amb el llim vertical, glabres. 
1,011. — E. glóbulus Labill. 
(pel calze globulós.) 
Geografia. — Cultivat, amb altres espècies, com a 
planta d'ornament a la regió baixa de Catalunya i tin- 
guda per febrífuga. 
(1) 14finsa 15'5 m. per 10 m, diàmetre a la base, a l'Austràlia 
(Fiori, II, 125). 

E. glóbulus 
