FLORA DE CATALUNYA 
Paroniquiàcies. G. 262, - Scleranthus. 
que'ls sèpals o quasi igual, sèpals oblongs, obtusos, amplament escariosos al 
marge, ordinàriament connivents a la maturitat. 
Geografia.—Terrenys pedregosos i piçarrosos: Montseny, Ribes, Núria. — Rasos de Pe- 
guera (Graul), Costabona, la Cerdanya (Gaut.), Vilaller, Castanesa, Benasc, base de la Ma.- 
ladetta (Csta.), Viella, Montgarri, Vilamós et alibi (Llen.l), Arties, Salardú, Beret (C. et S.). 
— Jul.-Ag. 
1,035. — SC. polyenemoídes VVHX. et 
Csta. 
(per la semblança amb el Polyenemon arvense.) 
Molt afí i probablement simple raça o va- 
rietat de l'anterior, s'en distingeix per l'arrel 
prima, anual o biennal, per sa menor talla 
(5-8 cm.), per ser més glauca, més difusa i 
vamificada, entrenusos més curts, fulles més 
apretades, alenades, rígides o subpunxents, flors 
més petites, en cimes clares o solitàries, sèpals 
Sc. polyenemoides o fructífers més obtusos i amplament escario- 
sos, drels, no connivents. 

Geografia. — En les mateixes regions del Pir. Or. que la anterior i no menys frequent. 
ss Prats de Molló, Notre Dame du Coral (Vay.), les Garrigues (Gonz.). — Juny-Jul. 
1,036. -— SC. uncinatus Schur. 
(úncinus, ganxo, pels sèpals que són ganxuts, 
com un ham, a l'àpex.) 
Perenne, biennal, multicaule: troncs de 8- 
I5 Cm., prostrato-difusos o ascendents, pu- 
bescents, : fulles verdes, linears o alenades: 
flors verdoses, en fascicles Poc densos, la ma- 
joria terminals, tub del calze fructífer eriçat 
de petits pèls ganxuts, un poc contrels a l'àpex, 
lacínies lanceolato-acuminades, ganxudes cap 
Sc. uncinatus endintre, obertes, estretament escarioses al mar- 
ge, més llargues que'l tub o iguals. 

Geografia. -— Llocs arenosos de les altes muntanyes: Vall de Benasc i Maladetta (Csta.), 
vall d'Aràn (Comph.l), Benasc, Juela i Bafios (Timb., ex Bub.), Arties, Montcorbisson, 
Port de Caldes et alibi (Llen.,). — Juny-Ag. 
387 
