
PUBLICACIONS DE L'INSTITUT DE CIENCIES 

Gèncie 275.— AIZOON 1. 
(dei, sempre, i Çàu (Btóo), viure, és a dir: sempervivum, altra denominació 
d'aquestes plantes espanyoles delGuov, planta vivaç (1).) 
Flors verdoses, grans, solitàries a les dicotomies, pedicellades, calze 
acampanat, no adherent a l'ovari, de 4-5 lacínies lanceolades, verdes per 
fora i blanquinoses per dintre, corolla nulla, estams indefinits, poliadelfs 
(reunits en 4-5 fascicles o alternats amb les lacínies del calze), ovari superior, 
5-angular, estigmes 5 gruixuts, sentats, càpsula suberoso-coriàcia, cònica, 
4-5-locular, loculicida, obrint-se per 4-5 fissures terminals formant estrella: 
herbes generalment anuals, d'arrel prima, glaucescents, tronc de 3-I2 cm., 
dret, rodó, ramoso-dicotòmic, un poc papil'lós a l'àpex, fulles lanceolades, 
un Xic carnoses, alternes i menys frequentment oposades, sentades, obtuses 
glabres. 
1,076. — A. hispànicum L. 
(de Hispania, pàtria principal.) 
Sinonímia. — Cast. salado blanco, algazul o 
gazul. 
Geografia.—Lleida, abundant al fosso i muralles del 
Castell. — Entre Gardeny i la Serra de Canyelles (Age- 
letl), Torre del Butxí (Compà 1), Espluga de Francolí 
(Llen.l). — Març-Abril. 

A. hispànicum 
(1) El mateix que Semperviv. tectorum, Italia sedum vocat (ap. VVeise): al. Hausivurz. Amerimnon Bypogeson, Se- 
dum maius, 
418 
