
FLORA DE CATALUNYA 

Saxifragàcies. eo G. 273.-Saxifraga. 
sèpals, filaments estaminals linears, iguals a la meitat dels pètals, càpsula 
0voido-oblonga, estils més curts que ella, divergents. 
Geografia. — Boscos i llocs frescals de les altes muntanyes: Costabona, Bac de la Presta 
(Vay.): valls frontereres a Prats de Molló, al Bac de Llivia, la Cerdanya i massís del Carlit, a 
les immediacions d'Andorra i de l'Ariège (Gaut.). — Juny. 
1,086. — S. stellàris L.. 
(de stella, estel o estrella, per la disposició dels 
pètals.) 
Perenne, tronc glabre o pubescent, molt 
curt, terminat en roseta de fulles, que pro- 
dueix de 1-3 branques escapiformes, de I-2 
decímetres, a veg. tronc de 2-5 cm., amb fulles 
distants a la part inferior i en roseta fluixa a 
la superior, rodejant les branques escapiformes, 
fulles tvasovato-cuneiformes, verdes, lluents, den- 
tato-asserrades a la part superior, flors blan- 
ques, en panotxa corimbiforme, pedicels més 
llargs que les flors, ascendents, sèpals reflexes, pètals lanceolats, atenuats 
pels dos caps, amb 2 taques grogues a la base, estesos en estrella, estams la 
meitat més curts que'ls pètals, filaments linears, anteres atoronjades, càpsula 
ovoide, estils drets, molt curts. 

S. stellàris 
Geografia.—Llocs humits de les altes muntanyes 
granítiques: abundant als torrents de Núria, Coll de 
Pal.—Set Cases (Isern), Comabella, la Molina (Vay.), 
Vall de Llo, Coma armada (Bub.), ports de Benasc i de 
la Picada (Zett., Csta.), aigues estancades del Portilló i 
abundantíssima a la part occidental d'Aràn (Llen.l), Pla 
de Beret, Ruda (C. et. S.). — Jul.-Ag. 
1,087. — S. Clusii Gou. 
(dedicat a Carolus Clusius, Lécluse, sabi botà- 
mic, 1520-1009, A. de Rariorum plantarum hi- 
sforia Antuerb., 1601 YO.) 

S. Clusii 
Molt afin de la anterior, s'en distingeix per 
ser tota la planta viscoso-glandulosa, molt fràgil: tronc florífer -— fullós, 
(2) Ja s'hi parla de la patata. Alguna enciclopèdia porta 1611. 
429 
