
PUBLICACIONS DE L'INSTITUT DE CIENCIES 

Saxifragàcies. G. 274. - Chrysosplenium. 
Timbal la cita a les valls de Banos i del Juela: Bubani (Flor. Pyr., II, 690), diu : species in 
Pyrenaeis rarissima, però afirma categòricament haver-la trobada al Bach de Bolchura, so- 
bre Montlouis, el 13 de Jul. de 1839, al lloc immediat a Les Planes. 
1426. — Chr. oppositifolium L. 
(per les fulles oposades: oppositus, en llatí no's 
coneixien aquests compostos.) 
Sinonímia. — Cast. saxifraga dorada, dora- 
dilla, hepàtica dorada. 
Tronc de 1-2 dm., quadrangular, prostrato- 
difús, dèbil, pubescent a la part inferior i gla- 
bre a la superior, dicotomat a l'àpex, radicant 
a la base, fulles caulinars oposades, totes breu- 
i À ment peciolades, suborbicular-cuneiformes, su- 
: Berficialment sinuato-fistonades, flors groguen- 
ques, més petites, llavors més grosses. 

Chr. oppositifolium 
Geografia.—Llocs humits, vores de fonts i riuets de les altes valls: Montseny, a Sta. Fe, 
Queralbs i Núria, Olot, a la Noc d'en Cols.— Camprodon, Setcases, Notre-Dame du Coral, 
immediacions d'Olot, Platraver, Collsacabra, Guilleries (Vay.), Llo i valls pròximes a An— 
dorra (Gaut.), vall d'Eyne, Luchon (Bub.), vall de l'Hospital, sobre Banyeres (Zett.), zones 
del faig i de l'avet de tota la vall d'Aràn (Llen.) — Maig-Jul. 
448 
