| 

E. 2 = P = Tun 
4 “ . 7 “ £ Pa A 
ni: na’ rea o alo <: 
3 Akai: . N o. 
22 zak koi => N 
x ke Ni A 

























ogranka u raznoj visini sa potpuno razvijenim klobučićima, od kojih | 
su bila po dva medjusobno sraštena. Slično sam opažao i kod Psa- 
liota campestris (L.) i Cantharellus cibarus (Fr.), o kojima će kasnije | 
biti govora. Izim toga svjedoči nam i to, da ova gljiva naginje vari- > 
jiranju, što je Ricken nalazio na istom panju smreke njezinu inačicu 
koja ima listiće sa crnim srhom, i čistu vrstu, bez crnoga srha. | 
Cistide matere vrste su na plojki i na srhu listića jednake, flaši 
slične, sa 2 do 5 kvačica na vrhu, dočim su kod crnosrhe inačice 
na plojki isto onakove kao i kod matere vrste, na srhu naduveno 
mješinaste i napunjene crnim sokom, pa tako dobiva čitav srh crnu 
boju. Ova inačica dakle nije nikakova stalna varijeteta, dočim je 
Pluteus umbrosus (Pers.), koji ima uvijek listiće crna srha posebna 
vrsta, sa okrugljastim i manjim truskama (5—6/4—5 u). Be: 
U Kalchbrennerovom Icones selectae Hymenomycetum Hunga- 
riae, što ga je izdao zajedno sa Schulzerom, a kom djelu je kumovao 
sam glasoviti Fries, nalazi se pod br. 21. pag. 20: Agaricus pluteus | 
Patricius, Schulzer. Mpt. pag. 1077. Fig. 2. 3.)) Tab. X. 2. Zoe 
našem djelu nalazi se pod br. 1302. Za tu gljivu kaže u prvom djelu, 
da je „gregarius et caespitosus“, što isto navadja i u našem djelu 
„sowohl rasig, als gesellig“. Kao stanište navadja „in truncis putridis 
Quercus et Fraxini, Hungariae australis et Slavoniae, ad Nyarad, | 
prope Mohäcs et ad Leskovac prope Vinkovce autumnalis“. Za truske 
navadja da su: ,,irregulariter ovatae, 0'006 mm longae argillaceo car- 
neae, glabrae, cum nucleo oleoso“. Kao razliku od Pluteus cervinus | 
(Schif.) navadja: „ab Ag. cervino Schff. colore et caespitoso 
crescendi modo, precipue vero pileo in ambitu membranaceo (di- 
stinctus). Sed adsunt formae intermediae. Sic Ag. Patricius b. lu- 
glandis. Schulzer 1. c. fig. 4. (ovoga nema u našem djelu), pileum 
primo unicolorem umbrinum habet, qui vero mox albescit, stipitem 
vero fibrilloso — scabrum, basi squamulis obscurioribus notatum, | 
hisque characteribus ad Pluteum cervinum jam propius accendit. In 
genere vero omnes nimia affinitate juncti sunt“. SOJA 
U našem djelu kaže, da ju je nalazio pred decenijima, ali da 
je od tada nikad više nije vidjeo. BU 
Dne 19. kolovoza god. 1916. našao sam u Zagrebačkoj gori | 
ponad Gračana iza t. zv. Jelačićeva trga, na strmini iznad sljemenske 
ceste na trulu bukovom panju mnogo vanredno razvijenih Pluteusa, | 
koji su dijelili stanište sa Polyporus giganteus (Pers.). Taj Pluteus | 
sam po običaju kod kuće u bojama vjerno naslikao, točno opisao | 
i mikroskopski istražio. Truske su mu bile okrugljaste, crvenkaste | 
membrane, glatke, 6 » duge, 37—45 u široke. Cistide su oblikom 
i mjerama posvema odgovarale Pl. cervinus u Rickena. Bio sam tada | 
kao što i sada osvjedočen, da je to tek luksuriozno razvijena forma 
predjašnje. Isporedjujuć moju gljivu sa slikom u Kalchbrennera, do- 
tično u Schulzera, — obe su sasma jednake, — pa isporedjujuć Schul- 
zerovu diagnozu u našem djelu, sa mojom diagnozom i slikom, 
osvjedočio sam se, da je ta moja gljiva ista, što ju Schulzer opisuje 
kao svoju ,novu“ vrstu Pluteus patricius. * g OM 
asa ' a } 
') Podaci se odnose na prvo Schulzerovo rukopisno djelo: „Schwämme und ü 
Pilze aus Ungarn, sammt dem Banate und Slavonien“ sa oko 2000 opisanih forma, 
i koje je u jesen god. 1869. prešlo u vlasništvo magjarske Akademije znanosti. — 
ba 
‘ a 
Pa 
He TE pa a ES 5 Peg > PET STA a a Da A Eu 
