
Na Plitvicama sam nalazio nekoliko pojedinaca, koji su iz istog 
stručka tjerali po nekoliko drugih stručaka sa klobučićima, bili dakle 
granati. Takove forme sam nalazio i u Maksimiru. Ovu teratološku 
pojavu opisao je Schulzer u svom budimpeštanskom rukopisnom 
djelu pod br. 876, a Kalchbrenner ju je objelodanio u svojim „Icones“ 
pod br. 68. str. 44., Tab. XXVII. Fig. 4. kao ,novu“ vrstu Cantha- 
 rellus ramosus Schulzer, napominjuć, da raste u istočnoj Ugarskoj 
i u Slavoniji (Retkigaj i Nuštar). U svom zagrebačkom djelu Schulzer 
je ne spominje. Ricken kaže za Canth. cibarius: „Gesellig, fasst bii- 
schelig, sogar verästelt (ramosus, Kalchbr.)“ navadja dakle Kalch- 
 obrennera kao autora, što nije ispravno. Opravdanost postavljanja 
ove ,nove“ vrste dakle otpada. i 
S 
Polyporaceae. 
* Boletus (Strobilomyces) strobilaceus (Scop.). Osamljena. U za- 
 grebalkoj okolici (Maksimir) sam je češće nalazio, dok je u Gor- 
skom kotaru još dosada nisam našao, jer raste imenito pod listo- 
padnim drvećem. Ovo je svakako zanimljiva i dosta rijetka gljiva. 
Berkeley je za nju postavio posebni rod Strobilomyces, ali ga je 
 Ricken jednostavnosti radi zabacio, kao što je to i kod nekih drugih 
. sasma opravdano učinio. Dr. G. Lindau navadja — po starijim auto- 
rima, da joj je stanište u crnogorici, dok Ricken kaže ,osobito u 
 bjelogorici“, a Gramberg „u bjelo- i crnogorici“. I glede jestivosti 
ove gljive su mnijenja različita. Macku kaže, da je otrovna, Michael 
da je neškodljiva, Peck, da je jestiva. Svakako nije na jelo zavod- 
- ljiva, pa i Gramberg kaže, da se je pokusom osvjedočio, da nije 
ukusna. 
Schulzer je nema. 
A Boletus granulatus (L.). Kod nas veoma česta jestiva gljiva, koja 
ali narodu kod nas kao takova poznata nije, niti dolazi na zagrebački 
trg, iako u okolici raste. Nalazio sam je svake godine u Maksimiru, 
i za jelo obilno ubirao. U Gorskom kotaru, u Delnicama raste pod 
= jesen na ,Šetalištu“ često upravo kao posijana, ali je prolaznici ne 
- ubiru već gaze i uništuju, — da se ne bi tko otrovao! Na Plitvicama - 
sam je nalazio na ,Velikoj poljani“ nad Kozjakom u mnogo pojedi- 
naca. Janda je zove ,Vučji hljebac“, te držim, da je to narodno 
ime. Cini mi se, da je to ime Janda čuo negdje u požeškoj okolici. 
Ako je to dakle narodno ime, to bi bio znak, da je i ovo jedna 
gljiva koju narod ondje poznaje, a valjada i jede. 
ž Schulzer je opisuje pod br. 1278. te kaže: ,Bei den Nordslaven 
> Masliška, in Kroatien nach Janda ,Vučji hljebac“. 
: * Boletus scaber (Bull.). Kod nas posvuda dosta česta, osobito 
. u brezicima. Dobra jestiva gljiva. Na Plitvicama na , Velikoj poljani“ 
£ nad Kozjakom. Janda je zove ,Hrapavac“, ali držim da to nije na- 
rodno ime, već njegova kovanica prama latinskom nazivu. 
= Medjutim poznavaju u Zagorju (Bistra) i ovu, i njoj veoma blizu 
Boletus rufus (Schff.), te prvu zovu ,Dedek“, a ovu potonju po- 
radi crvenoga klobučića ,Turčin“. 
Katkada ju nose i na zagrebački trg iz Zagorja. 
> Glasnik hrv. prirodoslovnog društva, 3 

