
Schulzer ju opisuje pod br. 442. Pod br. 965. ima Xyl. hypo- 
' xylon var. cupressiformis (Mich.), a pod br. 1293. svoju ,novu“ Xyl. 
= hypoxylon var. Pygmaeus (Schulzer). 

Dne 3. rujna 1919. našao sam u Jasikovcu kraj Gospića 
niže navedene vrste. Tu prevladava hrast i bor (Pinus silvestris), 
pa je i flora gljiva sličnija flori zagrebačke okolice, nego flori oko 
Plitvičkih Jezera. Pošto je tu zastupano tek nekoliko vrsta, navadjam 
ih nastavno sa predidućim popisom. Kako sam u Jasikovcu tek jedno 
poslije podne proboravio i pregledao ga uzduž i poprijeko, sa na- 
omjerom da potražim pod borovima, ne bi li možda ondje našao 
Sparassis crispa (Wuli == ramosa Schff.), koju mi do sada nije 
uspjelo nigdje naći, to sam se osvjedočio, da ta šumica mora biti 
dosta bogata gljivama. 
Pribilježio sam slijedeće vrste: 
Clitocybe clavipes (Pers.). Originalna diagnoza ove vrste je dosta 
manjkava, tako da isporedba sa nadjenim eksemplarima ne podaje 
potpune sigurnosti, da ovamo spadaju. Cijelim svojim habitusom su 
bliži vrsti Clit. geotropa (Bull.), ali se svojom veličinom bitno razli- 
kuju. Slike ove potonje u Rickena i Schulzera (pod br. 429. kao 
„nova“ varijacija Clit. geotropa var. alba Schulzer) potpuno se slažu, 
i odgovaraju ponajvećma nadjenoj vrsti, ali je ova malena (5—6 cm 
visoka), dok je geotropa golema (do 15 cm visoka, sa do 30 cm 
širokim klobučićem). Istu sam gljivu nalazio u Zagrebn (Sofijin put 
u Tuškancu) sasma onakovu kao i u Jasikovcu, nema dakle sumnje, 
da sa geotropa nije identična. Unatoč upornog potraživanja u lite- 
raturi, nisam je mogao da bilo s kojom identificiram, a da izbjegnem 
postavljanju „nove“ vrste stavljam ju pod gornju uz priuzdržaj na- 
knadne konačne odluke. Veoma je bliza rodu Paxillus, isto kao što 
je Paxillus giganteus (Sow.) i Paxillus extenuatus (Fr.) rodu Clito- 
Cybe, te je med ovima teško medju odrediti. To su prelazne forme, 
koje zadavaju mnogo brige. 
Clitocybe laccata (Scop.) var. rufocarnea (Fr.). Nalazio sam je 
u zagrebačkoj okolici (Maksimir) i u Gorskom kotaru (Japlenški vrh 
kod Delnica). 
Schulzer je nema. Isporedi predidući popis. 
Collybia fusipes (Bull. 1782.). Uz hrastovo korjenje u snopićima 
po više komada zajedno. Lako se prepoznaje po vretenastom stručku 
i musavo crveno ljagavim listićima. Nalazio sam je veoma često u 
okolici zagrebačkoj (Maksimir, Tuškanac). Ovo je dobra jestiva gljiva, 
tek su joj stručki žilavi. U Zagrebu ju ne poznaju kao jestivu, dok 
sam je u Osijeku nalazio na trgu, kamo je ,Svabice“ donašaju iz 
okolice. 
Schulzer ju opisuje pod br. 666. 
Hypholoma sublateritium (Fr.). Isp. predidući popis. 
Hypholoma fasciculare (Huds. — Bolt.). Isp. predidući popis. 
Lactarius scrobiculatus (Scop. 1772.). Od sličnih se lahko pre- 
poznaje po najprije bijeloj, ali ubrzo sumporasto žutoj veoma ljutoj 
mliječi i po osobito uz obod sluzavom klobučiću. U Gorskom ko- 
taru je česta. — Otrovna. 
Schulzer je nema. 
Di Bik 

