

103 
zbor pozvalo Hrvaisko Prirodoslovno Društvo i neke prijatelje i znance prirodo- 
slovce drugih slavenskih naroda, poglavito braće Ceha. No nezgodne sadanje 
prilike putovanja, konac semestra na visokim školama (ispiti itd.), a i drugi 
poslovi i razlozi zapriječiše mnoge uzvanike, da dodju u našu sredinu, u kojoj 
bi se rado našli. 
Istaknuti mi je, da odbor Hrvatskoga Prirodoslovnoga Društva nije imao na 
umu, da sazove neki kongres prirodoslovaca na način, kako se običavaju obdrža- 
vati internacijonalni i nacijonalni prirodoslovni i liječnički kongresi u velikih 
naroda. Na pragu novoga doba i novog života i fada u našoj ujedinjenoj do- 
movini i narodu držali smo potrebnim, da se i jugoslovjenski prirodoslovci nađu 
jednom zgodom na okupu i da se međusobnim upoznavanjem i prijateljskim 
razgovorom, pohađanjem prirodoslovnih zagrebačkih institucija uz koje to pre- 
davanje itd. pripremaju za što tjesniji i iskreniji zajednički rad i ev. kasniji 
prirodoslovni zbor u stilu evropskih prirodoslovnih kongresa. Ovaj naš današnji 
sastanak, neka je klica i skromni početak za budući, na kom će se naći svi 
jugoslovjenski prirodoslovci. No on nije samo to. On je ujedno i manifestacija, 
da su srpski, hrvatski i slovenski prirodoslovci reprezentanti jednoga, jedin- 
stvenoga i kulturno nerazdijeljivoga naroda, manifestacija, koja go- 
vori, da jedinstvo našega troimenoga naroda počiva na čvrstim prirodnim 
osnovama, pa zato nema straha, da će ga razbiti bilo kakove protu- i nadpri- 
rodne makinacije. Jer i jugoslovjenski su najodličniji prirodoslovci zastupali uz 
prve naše pjesnike, mislioce i državnike narodno jedinstvo i radili za naše na- 
rodno ujedinjenje. Prirodoslovno njihovo naučno mišljenje i naziranje o čovjeku 
i društvu nije ni moglo drugojačije, pa zato držim, da danas nema ni jednog 
prav og jugoslovjenskog prirodnjaka, koji bi sumnjao u naše narodno jedinstvo 
i dapače radio protiv našega narodnoga ujedinjenja! 
No nijesu se našli na današnjoj našoj skupštini jedino jugoslovjenski pri- 
rodoslovci od zanata, prirodoslovni stručnjaci, nego i mnogobrojni članovi, 
koji se ne bave službeno i stručno “prirodnim naukama. Ovamo ih je dovela 
ljubav i interes za prirodne nauke i za procvat i rad Hrvatskoga Prirodoslovnoga 
Društva. Naše naime društvo nije danas tek stručno udruženje prirodnjaka i 
užih prijatelja prirodnih nauka, ono je jasno određeni, dobro poznati i jaki 
prosvjetni faktor u velikoj našoj novoj domovini. Djelovanje njegovo nije sku- 
čeno na uski krug ljudi naših glavnih gradova, ono je doprlo i donijelo ploda 
i u najudaljenijem selu, u kom obitava naš čovjek, željan prosvjete i napredka, 
na teritoriji, kako s ponosom možemo kazati od Soče do Vardara. Baš zato je 
Hrvatsko Prirodoslovno Društvo postalo jugoslovjensko prije, nego li ga 
je trebalo istom takovim proglasiti. Ono je svojina vascijelog jugoslovjenskog 
naroda, pa je zato na njemu, jednako na njegovim stručnjacima kao i na svima, 
koji imaju smisla za kulturni rad i napredak, da to društvo i nadalje raste, 
cvate i donosi ploda. i 
I, eto, danas smo se ovdje sastali jedni i drugi, da bacimo pogled na naš 
ovogodišnji rad i da se dogovorimo za budući. Da u prijateljstvu i ljubavi uoči- 
mo nedostatke, kako bi se dali što laglje odstraniti i da ujedinjenim silama i 
međusobnim razumijevanjem iznesemo misli i predloge za nastavak i proširenje 
naše snažne i neustrašive djelatnosti. 
Tom prigodom slobodan sam se dotaći jedne stvari a to je odnošaj 
en čiste prirodoslovne nauke i popularizacije prirodnih 
nauka. 
Hrvatsko Prirodoslovno Društvo popelo se je do značenja jednog važnog 
kulturnog faktora u našem narodu upravo popularizacijom prirodnih nauka t. |. 
širenjem rezultata prirodnih nauka u narodni život — imajući na umu, da 
nauka ne smije biti sama sebi svrhom, nego da je poradi života i čovjeka. 
Ipak se tu i tamo čuje, i to u t. zv. stručnim krugovima, da je popularizacija 
prirodnih nauka neka podređena rabota, i da je Hrvatsko Prirodoslovno Dru- 
štvo zastranilo baveći se odveć intenzivno tom podređenom rabotom. Govori 
se, da se neki naši prirodnjaci bacaju odviše na popularizaciju nauke, a na 
uštrb čiste svoje naučne reputacije. 
Koliko je na tomu istine? 
Nauka je jednako kao i istina i priroda samo jedna! Zato je 
pravo učinio moj predšasnik i preporađač Hrvatskoga Prirodoslovnoga Društva i 
sadanja duša njegova dr. F. Tućan, kad je preuzevši svojedobno naš časopis 
„Prirodu“ u svoje ruke skinuo s njezina naslovna lista riječi popularno- 

4 
BE EJ ki M. j : dy 

rabe a i ri 2 BAER 
mm BER A EB E: 
