
110 
Time je iscrpljen dnevni red skupštine. Riječ moli beogradski profesor: 
I. Gjaja, koji reče: 
Gospodine predsedniče! 
Poziv Hrvatskoga Prirodoslovnoga Društva, upućen prirodnjacima da se 
sastanu na ovome zboru, u Beogradu je jednodušno prihvaćen. A kako i ne bi - 
tako bilo, kad dolazi od onoga Društva koje nam svakodnevno tako reći, daje 
znake zdravoga života, divnog ustalaštva i korisnog delanja. 
U ovo doba kad suičak i naše Akademije usporile svoj rad, Hrvatsko 
Prirodoslovno Društvo izdaje redovno svoj Glasnik, koji posle vrlo kratkog 
vremena objavljuje namenjene mu radove. Hrvatsko Prirodoslovno Društvo iz- 
nenadjuje nas često kakvom novom i uvijek lepo opremljenom knjigom, origi- 
nalom ili prevodom, koja nosi u narod nauku i pouku. Najzad svakoga meseca 
primamo Prirodu uvek interesantnu po svomu sadržaju. I sva ta svoja izdanja. 
Hrvatsko Prirodoslovno Društvo pruža po neverovatno niskim cenama, tako da 
nema sumnje, da su to najjeftinije knjige što se danas u nas mogu naći. 
Eto šta sve može privatna inicijativa nadahnuta ljubavlju za poslom! 
Glavni je pravac delanja Hrvatskoga Prirodoslovnoga Društva širenje nauke 
po narodu. Da li se uvek shvata važnost popularisanja nauke? Kad bi cilj populari- 
sanja nauke bio da samo ukrasi i zabavi ljudski duh tada bi se s pravom moglo za- 
pitati, da li se sav taj veliki trud Hrvatskoga Prirodoslovnoga Društva ne bi mogao: 
korisnije uložiti. Ali u stvari popularisanje nauke od mnogo je većeg značaja: njime 
se unosi svetlost u ljudski duh. Nauka čoveka uči misliti svojom glavom, njome čo- 
vek stiče moć da razlikuje istinu od zablude, mogućno od nemogućnoga, verovatno 
od neverovatnoga. Nauka obaveštava čoveka o njegovu pravome mestu u va- 
seljeni, o njegovim prirodnim pravima i dužnostima. Ona daje svesne gradjane. 
A ko ne će shvatiti šta to znači, danas kad svaki gradjanin ima uticaja na sud- 
binu zajednice u kojoj živi pa prema tome i nosi svoj deo odgovornosti . 
Gospodje i gospodo! 
*Cuo sam, da se nedavno bio proneo glas po Zagrebu, da je Krapinski 
Pračovek, kojim se pravom dičite, odnet u Beograd. Mislim da taj glas ne će 
biti tačan, jer smo juče imali zadovoljstvo da ga posmatramo pod vodstvom 
učenoga prof. Gorjanovića. Ali, ne budi Vam žao, istina je ipak, da su s one 
strane Save i Dunava prisvojili Hrvatsko Prirodoslovno Društvo. |er Hrvatsko 
Prirodoslovno Društvo ima članova i prijatelja do krajnih južnih granica naše 
države. 
I mi u Beogradu imamo svoja naučna društva: Geološko, Kemijsko, Geo- 
grafsko a skoro ćemo imati i Biološko. Ali nemamo društva kao što je Hrvatsko 
Prirodoslovno Društvo čiji je glavni cilj popularisanje nauke knjigama i časo- 
pisima. Mi ga nemamo a i ne nameravamo da ga osnujemo, već mislimo da je 
najbolje da se u tu svrhu okupimo oko Hrvatskoga Prirodoslovnoga Društva te 
da ono postane jak i moćan centar popularisanja nauke. Kao što vidite, mi smo 
nepopravljivi centralisti! 
Gospodje i gospodo! 
Moje kolege i ja dodjosmo ovde da izrazimo svoje simpatije prema Hrvat- 
skom Prirodoslovnom Društvu, svoju naučnu solidarnost sa svojim ovdašnjim ko- 
legamä i da se s njima porazgovorimo o pitanjima iz naše struke. Ali mi ipak 
osećamo, da nad ovim zborom lebdi velika ideja narodnoga ujedinjenja. Ona 
je za nas tako sveta, da ne volimo da se je rečima dotičemo. Uostalom mi smo 
uvereni, da se na ujedinjenju najviše radi onda kada se o njemu ne govori. 
Stoga završavam ove reči blagodarnošću prema upravi Hrvatskoga Pri- 
*todoslovnoga Društva koja nas je pozvala i ovako lepo primila, i jednim 
bratskim pozdravom svima članovima Hrvatskoga Prirodoslovnoga Društva pri- 
sutnim i odsutnim, sa željom da naše Hrvatsko Prirodoslovno Društvo i dalje 
napreduje i da se dalje razvije na korist nauke i dobro našega naroda. 
Burnim odabravanjem suglasili su se skup- 
štinari s ovim govorom, u kojem se je najbo- 
lje odrazilo raspoloženje čitave skupštine. 
Profesor dr. B. Zarnik 
pozdravlja skupštinu kao Slovenac, pa ističe, da i svi Slovenci prate rad 
Hrvatskoga Prirodoslovnoga Društva istim zanimanjem kao i srpska braća. Ako 
Slovenci nisu došli u tolikom broju na skupštinu, to je razlog, što im fali no- 
vaca, ali i svi oni vide u Hrvatskom Prirodoslovnom Društvu centar rada i pro- 
svjećivanja, pa žele da to društvo što bolje uznapreduje i procvate. 
