19 



NATURENS PERFECTIBILITET, 



FÖREDRAG UTI SKANDINAVISKE NATURFORSKARNES ALLMÄNNA 

 SAMMANKOMST VID MÖTET 1 KÖPENHAMN 1847. 



Hela menskliglietens historia från urminnes tider genom- 

 går en ständig klagan, att <le förra goda tiderna försvunnit, 

 att förrunna tidsåldrar varit lyckligare och bättre, att hela 

 naturen försvagas och urartar. Jag delar icke denna tröst- 

 lösa åsigt; vår tid, med alla sina lyten och brister, är ändå 

 den bästa tid man egt — eller till hvilken skulle vi väl ön- 

 ska förflytta oss tillbaka? Knapt femtio år minnes jag, och 

 hvilka omätliga framsteg har ej kulturen och humaniteten un- 

 der desamma gjort? Folken hafva erkänt hvarandra som brö- 

 der, menniskovärdet och arbetets ära hafva stigit; vägar äro 

 banade genom vildmarker; odlade fält och blomstrande städer 

 hafva uppstått i urskogarnes sköte. Väl böljar under den 

 lugna ytan *) mycken oro, och historien löper nu för tiden ha- 



M villades l8/i(' 



