27 



och typiska lorm kan Iramträda. Bland Svamparne orli Laf- 

 varne har man otahga hkartade exempel att framvisa; men 

 alla dessa, liksom Mossornas Conferv-Hka trådar, kunna pä 

 ogunstiga lokaler, säsom uti grufvor, for alltid qvarstanna i 

 detta ofullkomligare tillstånd (så vida mera gynnande villkor 

 icke inträda) och derunder äfven fortplanta sig, ofta till ojem- 

 föriigt större massor, f. ex. Leprarierne. Just derigenom, att 

 de ej fullkomligt utbildas, ersattes detta genom större massa. 

 Och häruti kan man äfven finna förklaringen, hvarlÖre den 

 äldsta, ofullkomligare, förgångna skapelsen var så kolossal 

 (Mnot den nu lefvande; med förädling följer äfven förminsk- 

 ning i massa *). Så se vi under växternas metamorfoser, hu- 

 ru under deras framskridande till frambringande af allt ädlare 

 och ädlare former dessa tillika förminskas, f. ex. frörednings- 

 delarne. 



Denna åsigt om hela skapelsens successiva utveckling af- 

 viker helt och hållet från den äldre, som låter ett högre slägte 

 uppstå genom metamorfos af ett annat lägre, f. ex. cmenni- 

 skan af en i adelstånd upphöjd apa«. (Link.) Hvarje slägte 

 måste vi tänka oss, såsom från evighet till evighet skildt från 

 hvarje annat, väl med förmåga att inom sin art stiga till full- 



"*) Man jemförc endast fornveiidens Equisctaccerj Lycopodiacccr o. 

 s. v. med dtras nu lefvande förkrympta samsliiglingar. Dessa fa- 

 miljer, som i närv;n;inde skapelse sta laiiyt skilde frän alla an- 

 dra, bildade i fornverlden en slor sammanhängande kuntinent, h\il- 

 kcii, bildlikl l,i|;i(ll, mi sjunkit, sii ;ilt fndasl nfvers(;i bergtop- 

 p^rnc 'ivfin-ta. 



