35 



Utbildning. Växterna hafva icke som djuren några bestämda 

 urganer med egendomliga funktioner, hvilket vi uti en föregåen- 

 de uppsats närmare utvecklat, utan så väl de inre som yttre 

 delarne äro endast modificationer af ett organ, eller de sed- 

 nare rättare nya individer, som i fastställd ordning efter 

 hvarandra utvecklas på den gemensamma axeln. En fullkom- 

 ligare växt är således icke en individ, utan ett samhälle af 

 individer, hvaruti den ena generationen aflöser den andra, 

 till dess bladet i blomman upphinner sina högsta utbildnin- 

 gar, der könskillnaden först framträder. Blomman motsvarar 

 på sitt sätt således det fullbildade individet (imago) bland in- 

 sekterna, då alla de föregående generationcrne af blad endast 

 äro att jemföra med de ofullkomligare, förberedande indivi- 

 derne hos djur med vexlande generations-serier, hvilka en- 

 dast genom en med växternas knoppbildninir motsvarande pro- 

 cess frambringa nya individer. Denna fortplantning genom 

 vexlande generations-serier, hvilkcn endast tillhör de lägre 

 djuren, är just den normala inom hela växtriket. Emellan 

 Aphidernas (Bladlössens) individer och växtens appendikulära 

 delars (bladens) utvecklingsgång är alldeles ingen annan skill- 

 nad, än att de förras individer äro fria, de sednares åter fast- 

 växta vid en axel, emedan djuret isolerar sig från ytterverl- 

 den och derigenom blir fritt, växten åter för sin näring må- 

 ste ega en yttre anhäftningspunkt. Liksom hos de förra 

 de utbildade imagines med könskillnad icke reproducera 

 sina likar, utan lägre outbildade könlösa individer, som först 



3 



