34 



efter en hel kedja af generationer genoin knojjpbildning fram- 

 bringa fullt utbildade, så uppträda icke efter blommans knop- 

 par (frön) nya blom- eller fruktblad, utan först efter en hel 

 serie af mer eller mindre utbildade bladformer, äfvenledes al- 

 strade genom knoppbildning. Antingen måste man således 

 anse bladen för lika många individer — eller ock betrakta 

 alla de lägre könlösa generationerne af Aphides för blotta or- 

 ganer af samma individ. — Ehuru det är just af växternas 

 metamorfoslära och de vexlande generationerne vår uppfatt- 

 ning af naturens perfectibilitet erhåller sitt fastaste stöd, nöd- 

 gas vi i en populär uppsats utesluta detta, då hvarken dessa 

 naturalster sjelfva eller deras naturalhistoria kunna förutsättas 

 allmännare kände. 



Inan vi afsluta denna uppsats skola vi i största korthet 

 uppgifva ordningen för växtfamiljernas uppträdande på jorden, 

 som, då den allmänt erkännes hafva framgått från det enkla- 

 ste till det fullkomligaste, lemnar ett vigtigt stöd för systemet. 

 Det har förefallit mig anmärkningsvärdt, att den ordning A. 

 Brogniart framställt*) för växternas framskridande utveck- 

 ling**) helt och hållet sammanfaller med den ordning vi uti vår, 

 flera år förut gifna, naturliga uppställning af växtriket anta- 



•) I Annal. des Scienc. Nat. 1849. 



*•) Att likväl många andra växter kunnat tillvara, ja! verkligen till- 

 varit, under de äldre perioderne än de, hvilka nu Ininas petrifl- 

 cerade, är mycket naturligt. Således finnas inga lemningar af dem 

 som förrutlna (f. ex. Svamparne) eller lätt förviltra i luften eller 

 äro mycket lösa till sin byggnad. Detta måste företrädesvis gälla 

 om alla, som ej uppnått sin typiska fullkomlighet. 



