58 



digt mörker dömde skulle utbildad synförmåga endast stört 

 den lycksalighet, älven de njöto af sitt ofullkomliga lif*). De 

 egde dock rudimenter till ögon, hvilka efter vår uppfattning 

 klart antyda, att de en dag, då mer gynnande förhållanden 

 inträdde på jorden, skulle öppnas mot ljuset. Man har funnit, 

 att menskliga fostret, i likhet med vattendjuren, har rudi- 

 menter till gälar; skulle ej dessa likaledes häntyda på den tid, 

 då hela vårt slägte som foster lefde i vattnet? Allt, som skall 

 ega en framtid, måste ock egt en forntid — och en hvar 

 Naturforskare, som hoppas en högre utveckling efter när- 

 varande jordlif, nästan tvingas antaga slägtets tillvaro i en 

 lägre under en föregående period; just detta sednare lemnar 

 det fastaste stöd för förstnämnde hopp, liksom vi se larven, 

 hvargång han spränger sitt yttre omhylle, framträda i skö- 

 nare förklaring. Plato antog ock, att menniskan till sin idé 

 var sinneverldens förstfödde, fast den sist fuUbildad framträd- 

 de, och Norges skarpsinnige tänkare, Statsrådet Treschow, 

 antager uppå flera physiologiska grunder i sina Idéer till men- 

 niskoslägtets filosofi, att slägtet, före sitt uppträde som men- 

 niska, till bildning och lefnadssätt mest närmade sig Hval- 

 rossen, om hvilken sägen är, att han är det enda djur, ur 

 hvars ögon liksom menniskans tårar perla. Han fäster till- 



*) Jemf. Proceus angiuneus_, hvars lefiiadsförhållauden vi uti afhand- 

 liiigen om i'äxiernas iirspiung, Bot. Iltfl. 1 de]., framställt. Helt 

 nyligen har man i underjordiska grultor i America påträffat en 

 mängd likaitado lefvnnrlp rijur, som ännu icke synas, uppnått sin 

 1yiii.'^ka fnilkomliiiliet. 



