lare rymder, allt elter det närmare eller tjermare afståndet 

 från andra solar — eller kanske snarare uppstår under denna 

 omloppstid ett kosmiskt år, med sina vexlande årstider, lik- 

 som under våra vanliga solar. Enligt Statsrådet Mädlers i 

 Dorpat beräkningar skulle ett dylikt kosmiskt år, eller vårt 

 solsystems omloppsbana kring sin kärna, erfordra 18,200,000 

 solar, rymder och tal, vid hvilka vår tanke svindlar, men än- 

 dock omfattande mätbara afstånd inom oändligheten och tälj- 

 bara tider, då man har att beräkna durationer ur evigheten. 

 Man har äfven velat finna grunden till en omvexling i de 

 arctiska och subarctiska ländernas temperatur uti de magnetiska 

 polernas rörlighet, under förutsättning,, att ej den telluriska, 

 utan den magnetiska skulle vara den verkliga köld-polen — 

 och deraf sökt förklara, hvarföre de länder, som för närva- 

 rande äro belägne under de magnetiske polerne i Sibirien och 

 N. Amerika, äro så betydligt kallare än andra på lika afstånd 

 från polerne. I följd af dessa magnetiske polers rörlighet 

 skulle värmegraden i nämde länder vexla, och jag har sett upp- 

 gifvet, med hvad tillförlitlighet känner jag likväl icke, att un- 

 der I500:talet, då historien antecknat de strängaste vintrar i 

 Skandinavien, så att hela Östersjön varit tillfrusen, magneti- 

 ska polen varit midt emot Skandinaviens nordligaste udde. Men, 

 utom det osäkra i dessa uppgifter, häntydes härmed pä peri- 

 odiska förändringar, allt för inskränkta till tiden för att tagaä 

 i beräkning för större geologiska formationer. 



Att äfven Skandinavien under den äldsta organiska ska- 

 pelsens uppträdande på densamma ogde ett tropiskt klimat 



