48 



hällar och mossar. Derföre är det ock mossjorden, som nä- 

 stan uteslutande alstrar de för norden egendomliga växtarter, 

 som vi framdeles skola visa vid framställningen af Sveriges 

 nuvarande vegetation. Nästan alla andra växter finna mer 

 passande lokaler i den rikare Södern; men våra torfväxter 

 förmår den icke frambringa i brist af våra nordiska, föröf- 

 rigt föga afundsvärda, mossar. Men i naturens hushållning 

 är intet utan vigt, och torde en dag desse mossar blifva vig- 

 tiga för vår egen. Torfbildningen företer under nuvarande 

 verldsålder något analogt med Stenkolslagren i en äldre och 

 skall troligen, liksom dessa, en dag uppgräfvas till bränma- 

 terial, sedan skogarne blifvit förstörde *). Så har redan länge 

 skett i våra sydligaste, skogfattiga provinser; endast der torf- 

 ven i stor mängd blifvit uppskuren till bränmaterial har man 

 nogare iakttagit och granskat de organiska lemningar, hvaraf 

 den bildas, eller i den samma ligga inbäddade. Detta har 

 med synnerlig omsorg skett i Dannemark af Professor Steen- 

 strup och Candidaten Vaupel, hvilkas undersökningar hufvud- 

 sakligen ligga till grund för nedanför anförda sakförhållanden; 

 de instämma tillika med de iakttagelser, som blifvit gjorde i 

 Halland och andra södra Sveriges provinser. Men önskligt 

 vore, att medlersta och norra Skandinaviens mossar blefve 

 med lika noggranhet undersökte, der förhållandet måste i 

 flera fall vara olika. 



•) Just derigenom, att naturen nedlagt dess.i i ökad mängd i förhål- 

 laude till den kallare temperaturen, synes deras bestämmelse vara 

 att lemna i de kallare ländenie rikare tillgång pä bränmaterial. 



