49 



De mossar, hvaroni här fråga är, bildas till hlifvudsaklig 

 del af Hvitmossa (Sphagnum), Väggmossa (Hypnum) och 

 andra mossor. De böra noga skiljas från kärr och andra 

 myrbildningar, hvilkas hufvudbeståndsdel bildas af rötter och 

 nedfallna stänglar efter Starrgräs (Carices), Tåg (Junci), Rör- 

 hven (Calamagrostis) och andra fullkomligare växter såsom 

 Svärdsliljor (Iris); deras understa lag bilda vanligen lemnin- 

 gar af vattenväxter såsom Gharae, Myriophyllum, Potamoge- 

 toner o. s. v. jemte ett kalklager, bildadt af de på nämde 

 växter fordom lefvande skaldjur. Det är således tydligt, att 

 dessa uppstått af igenväxte sjöar och vattendrag. Väl ingå 

 äfven i dessas bildning mossor, men blott som inslag. De 

 egentlige mossarne intaga deremot de urholkiiingar eller fritt 

 aflopp för vatten saknande bäcken, som uppstått efter rull- 

 stensfloden, och utmärka sig företrädesvis genom den mängd 

 trädstammar, jemte löf och frukter, som i dem nedfallit och 

 blifvit begrafne. Till skillnad från andra likartade bildningar 

 benämner man dem äfven skogsmossar. De förtjena så myc- 

 ket mer detta namn, som de af rullstensgrus betäckte land- 

 sträckor, dem de egentligen tillhöra, tillika äro eller ursprung- 

 ligen varit skogbeväxte, om ock de nu äro förvandlade till 

 kala hedar. I alla slag af myrbildningar finner man, att i det 

 ännu klara vattnet ett förberedande, lägre djur- och växtlif 

 föregått torfbildningen, efterlemnande det understa kalk- eller 

 kisel-lagret, det förra af animaliskt, det sednare till hufvud- 

 saklig del af vegetabiliskt urspnmg; det förra är mägtigare i 



4 



