SS 



fessor Steenstrup, fyra heslämdt skiMa higor i rnossarne, soiw 

 efter ofvan antydde grunder benämnas Aspcns, Furens, Ekens 

 och Alens, hvilka öfver allt i mossarne ligga öfver hvarandra 

 i nämde ordning och således antyda lika mänga vexlande ve- 

 getations-perioder. Dessa trädslags i mossarne bevarade stam- 

 mar hafva, åtminstone de trenne förstnämde, tydligen icke 

 vuxit pä sjelfva mossarne, utan vid dessas kanter, hvarifrån 

 de genom stormar eller ålder nedfallit och blifvit dränkte i 

 mossarne, innan desse vunnit sin nuvarande fasthet. Jemte 

 dessa ligga en mängd blad och frukter, som nedblåst eller 

 blifvit nedsköljde. En del af de äldre trädslagen hafva nu 

 alldeles försvunnit i de trakter, der de fordom bildat skogens 

 massa; företrädesvis gäller detta om Tallen, som under en 

 läng tids period var enherrskande skogsträdet i Dannemark, 

 fast man under hela den historiska ej känner, att någon en- 

 da vild furuplanta der förekommit; ett förhållande, som äf- 

 ven eger rum i vissa delar af Sverige. Af Boken åter, som 

 nu i alla dessa trakter ensam bildar skogen, finnes icke rin- 

 gaste spår förr än i det aldra öfversta lagret; dess hårda 

 blad och frukter skulle otvifvelaktigt bibehållits bättre än de 

 öfriges spädare, i fall Boken i äldre tider funnits i landet. 

 Deremot gifvas det andra trädslag, och det just sådane, hvilka 

 ega den vidsträcktaste geografiska utbredning, som spridde 

 återfinnas inbäddade i samtliga, utan att bilda något eget la- 

 ger, f. e. Björken, ehuru om denna kan anmärkas, att den 

 innefattar tvenne bestämdt skilde arter, en nordligare ^i?e/M/a 



