S3 



glutinosa) och en sydligare (B. verrucosa), af li vilka deu 

 sednare nu mer undanträngt den förra. 



Då det här skulle blifva allt för vidlöftigt att redogöra för 

 alla enskilda undersökningar, skola vi blott med få ord med- 

 dela resultaterne. Omedelbart på rullstensgruset ligger först 

 på skogsmossarnes botten ett lager af de ofullkomligaste väx- 

 ter och vattendjur, hvilka i och omkring dessa vattenfyllda 

 fördjupningar af jordytan beredt medel för uppträdandet af 

 fullkomligare. Bland dessa stå Barrträden, hvilka äfven fö- 

 rekomma i de äldste bildningarne, och Hängeträden jemte 

 Monocotyledonerne lägst. Den första skogsvegetation, som 

 efter de förstnämde uppträdde, bildade Aspen, jemte Björk 

 och Arre (Alnus incana), hvilken sednare nu mer icke fin- 

 nes i sydligaste Skandinavien — således alldeles densamma, 

 som nu förekommer i de nordligaste länder, f. e. öfre Lapp- 

 marken, ofvan Barrskogens nordliga gräns. Till alla efter- 

 följande finnas inga spår; men som Aspen, ehuru under den- 

 na period vida allmännare, under de följande icke försvunnit, 

 utan endast blifvit undanträngd, förekomma spridda lemnin- 

 gar af Asp äfven i sednare lager; men det egentliga Asplag- 

 ret ligger alltid under tallens. För den långa tidsföljd, A- 

 spens period erfordrat, talar, utom den långsamhet, hvarmed 

 vegetationen med de då förhandvarande tillgångar måst fram 

 skrida, det mägtiga lager af Hypnum cordifolium, en mossa 

 med utomordentligen trög tillväxt, uti hvilket Aspbladen lig- 

 ga inbäddade. Efter Aspen uppträdde Tallen eller Furen, 

 hvilken snart mer än någon annan, efter barrskogens nalur, 



