57 



ra i aftagande; i större delen af det nordliga Ryssland är 

 den redan utgången, ehuru man ännu har Ekstubbar qvar, 

 och huru aftynande stå nu icke Ekarne på Dalelfvens strän- 

 der och de flesta orter hos oss, då man i de fossila Ekstam- 

 marne tycker sig igenkänna Plinii beskrifning af de väldiga 

 Ekarne pä Hartzbergen, hvilka han antager för årsbarn med 

 jorden. Under sin frodigaste period vaxte den dels oblandad, 

 dels i sällskap med Björk, Hassel och andra svagare trädslag. 

 Ehuru Eken icke i likhet med Tallen försvunnit, finner man 

 nästan aldrig några lemningar af den samma i mossarnes öfre 

 lager, utan intages dessas ställe af alTall frän Al och andra 

 på mossans yta eller vid dess bräddar nu växande buskar. 

 Då man i de föregående lagren icke finner lemningar af först- 

 nämde trädslag, kan man antaga en ny medelperiod, eller A- 

 lens, ehuru mindre betydlig än de föregående och ännu fort- 

 farande, slutande sig till den nuvarande, eller Bokens, period. 

 Det är detta trädslag, som för närvarande utgör all egentlig 

 skog i Dannemark och låglandet af Skåne, Halland. Men lik- 

 väl finnas i torfmossarne, utom på öfversta ytan, inga stam- 

 mar eller aflall af detta träd, ehuru de förre nu omkransas 

 af de herrligaste Bokskogar. Det synes således som Bokens 

 period icke fullkomligen sammanfaller med Alens (den sed- 

 nare går, som bekant, vida högre upp mot norden), utan att 

 Alens maximi period här vore förbi, under det Boken står 



period. De fullständiga frukter, han afbildat, tillhöra tydligen den- 

 na; och förklaras lätt af fruktskaftens bortfallande, huru Sommar- 

 sken? frukter kunnat taeias för Vinterekens, 



