komst. Endast Eken skyddar i sin skugga en underskog af 

 småbuskar, såsom Hassel, Hagtorn o. s. v. Allt detta sam- 

 manfaller med verkliga förhållandet under hvartdera trädets 

 herrskare-period. Men för hvarje ny skogsvegetations fram- 

 trädande erfordras tillika några yttre anledningar, som för- 

 stört den förut herrskande. Vanligen förberedes en ny skogs- 

 vegetation, som man årligen har tillfälle se i Sverige, genom 

 större skogseldar, efter hvilka nästan alltid uppträder skog 

 af annan art än den förutvarande, sannolikt deraf, att jordens 

 beståndsdelar derunder ingå i nya föreningar, som göra den 

 tjenligare för något nytt. Så ser man oftast efter svedjande 

 af tallskog löfskog uppträda och tvärtom. Vida våldsammare 

 måste skogseldarne härjat i äldsta tiderne, och att sådane, 

 uppkomne af åskeld, trädens gnidning mot hvarandra o. s. v., 

 flera gånger öfvergätt landet före dess bebyggande, vittnar den 

 mängd kol man finner i mossarnes bäcken. Afven kunna öf- 

 versvämningar grundlägga en olikartad skogsväxt med den för- 

 utvarande; vi hafva sett Älskog efter öfversvämning intaga 

 en sträcka, som före den samma var betäckt af Tall *). 



*) De förändringar, vegetationen undergått under den historiska tiden, 

 äro allt för obetydlige att här anföras och hufvudsakligen ou följd 

 af landets fortgående odling, som utrotat flera äldre växter och 

 beredt tjenliga växtplatser för sednare inkomiie. Den Botanisk- 

 liistoriska tiden börjar egentligen först efter utgifvaudet af Linnés 

 Flora Suecica; redan under dessa 100 år märkas ej få förändrin- 

 gar, som i en föregående uppsats öfver växternes ursprung blif- 

 vit anmärkte. Största vinsten af vara många specialfloror blir 



