66 



Etl särskilflt intresse skulle föregående undersöktniigar 

 vinna, om man kunde sammanbinda de olika skogsperioderne 

 med några den allmänna historiens tilldragelser. Men då tu- 

 sende år äro för den Evige som en dag, inskränker sig hvad 

 häfden minnes blott till de tre eller fyra sista . dagarne efter 

 den Eviges tideräkning; en alltför obetydlig tidsrymd för att 

 jemföra med historien öfver Hans verk. Särskildt för våra 

 nordiska länder hafva vi ingen bestämd kronologi, inga verk- 

 ligt historiska urkunder, gående öfver 1000 år tillbaka. U- 

 tom några dunkla traditioner, hafva vi för vårt syfte knappt 

 andra källor än de inre, som kunna hämtas från trädens egen 

 natur och tillväxtperiod, jemförde med de öfrige organiska 

 lemningarne. Af de förra äro ställens namn, gifne vanligen 

 efter omgifvande naturförhållanden, de mest upplysande. De 

 vigtigaste bidrag skulle likväl erhållits af den mängd af forn- 

 lemningar, som man uppgräfvit ur mossarne, om man noga 

 iakttagit, uti hvilket af ofvanbeskrifne lager de blifvit funne. 

 Men sådane kunna ock med flit blifvit djupare nedgräfde än 

 i det lager, till hvilket de höra. Sä mycket synes likväl va- 

 rit visst, att så väl under den förberedande som Aspens pe- 

 riod landet saknat inbyggare. Inga fornlemningar, inga spår 

 till människors arbeten äro i dessa lager funne. Det samma 

 kan nära nog sägas om Tallperioden; det enda minnesmärke 

 af mennisko-inverkan, man från denna tids sednare del finner. 



väl tillfället att i framtiden jemföra dem med dä varande vegeta- 

 tion och derigenom erhålla säkra källor för framställning om ve- 

 getationens förändringar. 



