84 



Dodra, Döre, Pipto ni. 11., hvilka namn alltid tillhöra örter, 

 växande bland Lin, så att detta po synes varit likbetydande 

 med Lin (Tonad i äldre folkspråket), hvilket bestyrkes såväl 

 deraf, att det Svenska Dodra är i Engelskan oförändradt öf- 

 verfördt till en himmelsvidt skild växt, nemligen Cuscula, men 

 äfven växande på Lin, som att den växt, som i Norrland he- 

 ter Tobändel, i öfriga Sverige heter Linbinda. Men vi måste 

 lemna detta rika och inbjudande fält. 



2. Andra källan för våra växtnamn bilda medeltidens 

 klosternamn. Under medeltiden voro endast klostren de fred- 

 liga yrkenas fristad, munkarne Botanikens och Hortikuiturens 

 enda vårdare. Under medeltiden var menskligheten satt i en 

 sträng skola, för att uppfostras till högre värf; och liksom den 

 enskilde vanligen erinrar sig sina skolår såsom sitt lifs gla- 

 daste och oskuldsfullaste ålder, utan att just önska sig de- 

 samma tillbaka, så böra äfven vi tacksamt erinra oss medel- 

 tiden, utan hvilken Europa aldrig blifvit hvad det ärl Endast 

 Ilierarchien, den borgerliga frihetens fostrare, förmådde kufva 

 den råa styrkans makt, lossa feodalismens band, krossa slaf- 

 vens bojor; genom den högsta egen-försakelse, coelibatet, räd- 

 dade den Europa från Hinduiskt kastväsende; genom hänvi- 

 sahde öfver allt på det högre gudomliga i tingen, upptände 

 den tillika vetenskapernas heliga flamma, sedan den egoisti- 

 ska, antika redan förtärt sig sjelf. Så inlade densamma äf- 

 ven i hela naturen en symboliskt religiös betydelse, eller, med 

 andra ord, christnade densamma. Deraf igenkännas lätt alla 

 den tidens namn, såsom Mosis staf, Salomos sigill, Trefaldig- 



