104 



mot skulle jag önska, att man icke såsom särskilda namn upp- 

 toge: 1) Blott olika uttal eller ortografiske vexlingar; 2) blotta 

 variationer, då namnet med fria ord kan återgifvas; 3) uppen- 

 bara förvridningar; 4) tydliga misstag genom namnets öfver- 

 förandé till orätt växt; S) blott tillfälliga, lokala namn, så vi- 

 da ej någon tradition dermed är förenad; 6) obestämda, col- 

 lectiva, benämningar, använda i brist af namn; 7) utländska, 

 som ej blifvit fullt nationaliserade. För att bestämma, till hvil- 

 ken växt ett namn rättast hör, måste man känna dess bety- 

 delse, dess utbredning och användande i de närbeslägtade 

 språken. Så tillägges namnet Klint alldeles oriktigt Centaured 

 Cyanus, ehuru denna i de flesta provinser har andra namn; 

 Klint tillhör i Svenskan bestämdt Agrostemmd, hvilken ensam 

 och allmänt både i Tyskan och Engelskan så benämnes. 

 Huruvida det tillhör den Fornnord. stammen Glim, Glimster, 

 såsom Dianthi, Silene's arter ännu i Norge benämnas, må lem- 

 nas derhän. 



1. Anledningarne till växternas benämningar äro flera; 

 i första rummet har man likväl afsett deras användande; der- 

 efter någon utmärkande egenskap hos växten; så deras likhet 

 med andra föremål och slutligen växtstället, växtorten eller 

 något mer tillfälligt. När växten i de båda förstnämda af- 

 seendena utmärker sig, bör man alltid deruti först söka nam- 

 nets förklaring. Men vi anse för ett misstag att alltid anse 

 växtnamnet för härledt; tvärtom är detta ofta stamordet, och 



